polje
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- karstimaassa oleva pitkulainen painauma, joka voi olla useita kymmeniä kilometrejä pitkä
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | polje | poljet |
genetiivi | poljen | poljejen (poljein) |
partitiivi | poljea | poljeja |
akkusatiivi | polje; poljen |
poljet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | poljessa | poljeissa |
elatiivi | poljesta | poljeista |
illatiivi | poljeen | poljeihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | poljella | poljeilla |
ablatiivi | poljelta | poljeilta |
allatiivi | poljelle | poljeille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | poljena | poljeina |
translatiivi | poljeksi | poljeiksi |
abessiivi | poljetta | poljeitta |
instruktiivi | – | poljein |
komitatiivi | – | poljeine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | polje- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
- tai
Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | polje | polkeet |
genetiivi | polkeen | polkeiden polkeitten |
partitiivi | poljetta | polkeita |
akkusatiivi | polje; polkeen |
polkeet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | polkeessa | polkeissa |
elatiivi | polkeesta | polkeista |
illatiivi | polkeeseen | polkeisiin polkeihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | polkeella | polkeilla |
ablatiivi | polkeelta | polkeilta |
allatiivi | polkeelle | polkeille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | polkeena | polkeina |
translatiivi | polkeeksi | polkeiksi |
abessiivi | polkeetta | polkeitta |
instruktiivi | – | polkein |
komitatiivi | – | polkeine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | polkee- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
poljet- |
Käännökset
[muokkaa]1. pitkulainen painauma karstimaassa
|
Verbi
[muokkaa]polje
- (taivutusmuoto) aktiivin indikatiivin preesensin konnegaatiomuoto verbistä polkea
- (taivutusmuoto) imperatiivin yksikön 2. persoonan muoto verbistä polkea
- (taivutusmuoto) imperatiivin yksikön 2. persoonan konnegaatiomuoto verbistä polkea
Bosnia
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]polje n.
Englanti
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]polje (monikko poljes)
Kroaatti
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]pȍlje n.
Taivutus
[muokkaa]yksikkö | monikko | |
nominatiivi | polje | polja |
genetiivi | polja | polja |
datiivi-lokatiivi | polju | poljima |
akkusatiivi | polje | polja |
vokatiivi | polje | polja |
instrumentaali | poljem | poljima |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- pȍlje Hrvatski jezični portal
Puola
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]polje n.
Romania
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]polje f.
Serbia
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]pȍlje n. (kyrillinen поље)
Sloveeni
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]polje n.
Luokat:
- Suomen sanat
- Suomen kielen substantiivit
- Suomen kielen käänteissanakirja
- Suomen kielen 8. taivutustyypin sanat
- Suomen kielen 48. taivutustyypin sanat
- Suomen verbien taivutusmuodot
- Suomen kielen geologian sanasto
- Suomen kielen homonyymit
- Bosnian sanat
- Bosnian kielen substantiivit
- Englannin sanat
- Englannin kielen substantiivit
- Englannin kielen geologian sanasto
- Kroaatin kielen substantiivit
- Kroaatin sanat
- Puolan sanat
- Puolan kielen substantiivit
- Puolan kielen geologian sanasto
- Romanian sanat
- Romanian kielen substantiivit
- Romanian kielen geologian sanasto
- Serbian sanat
- Serbian kielen substantiivit
- Sloveenin sanat
- Sloveenin kielen substantiivit