sumeus
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- se, että on sumea
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈsumeus/ tai /ˈsumeu̯s/
- tavutus: su‧me‧us / su‧meus
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | sumeus | sumeudet |
genetiivi | sumeuden | sumeuksien |
partitiivi | sumeutta | sumeuksia |
akkusatiivi | sumeus; sumeuden |
sumeudet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | sumeudessa | sumeuksissa |
elatiivi | sumeudesta | sumeuksista |
illatiivi | sumeuteen | sumeuksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | sumeudella | sumeuksilla |
ablatiivi | sumeudelta | sumeuksilta |
allatiivi | sumeudelle | sumeuksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | sumeutena | sumeuksina |
translatiivi | sumeudeksi | sumeuksiksi |
abessiivi | sumeudetta | sumeuksitta |
instruktiivi | – | sumeuksin |
komitatiivi | – | sumeuksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | sumeude- | |
vahva vartalo | sumeute- | |
konsonantti- vartalo |
sumeut- |
Etymologia
[muokkaa]sanan sumea vartalosta sume- ja suffiksista -us
Käännökset
[muokkaa]1. se, että on sumea
Tälle sanan merkitykselle ei valitettavasti vielä ole lisätty käännöksiä, mutta voit halutessasi lisätä ne. |
Aiheesta muualla
[muokkaa]- sumeus Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 40