ANZAC
ANZAC | |||
---|---|---|---|
Basisdata | |||
![]() | |||
Aktiv | 1915–1916 | ||
Land | Australia og New Zealand | ||
Etablert | 1914 | ||
Type | Forband | ||
Størrelse | Korps | ||
Operativt oppdrag | |||
Konflikter | Første verdenskrig (slaget om Gallipoli) |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Australian_infantry_small_box_respirators_Ypres_1917.jpg/250px-Australian_infantry_small_box_respirators_Ypres_1917.jpg)
Australian and New Zealand Army Corps (ANZAC) var et korps med australske og newzealandske soldater som kjempet i første verdenskrig ved Gallipoli, i Midtøsten og ved vestfronten. Anzac har siden vært brukt som kallenavn på soldater fra Australia og New Zealand, ikke bare for soldater i første verdenskrig, men soldater i krigstid generelt.
ANZAC-dagen feires årlig til minne om de som tjenestegjorde i ANZAC, og alle andre australske og newzealandske soldater som har falt i krig. Dagen markeres hvert år av begge land 25. april, dagen da ANZAC-styrker gikk i land ved Gallipoli-halvøya i 1915, i en vik som senere fikk navnet Anzac Cove. ANZAC-dagen tilsvarer lignende dager som markeres i andre land, som Veterans Day i USA, Remembrance Day i Storbritannia og V-E Day i Europa.
I Australia[1] og på New Zealand[2] er ordet ANZAC særlig beskyttet mot kommersiell utnyttelse.
Historie
[rediger | rediger kilde]ANZAC ble opprettet i Egypt i 1915 og var underlagt den britiske Mediterranean Expeditionary Force. Planene for opprettelsen av korpset begynte i november 1914 mens den første kontingenten med australske og newzealandske tropper fortsatt var underveis i konvoi mot – trodde de – Europa. Etter erfaringene fra tiden da Canadian Expeditionary Force lå i leir på Salisbury Plain ble det bestemt å ikke utsette australierne og newzealenderne for den engelske vinteren, og troppene ble derfor omdirigert til Egypt for trening før de flyttet videre til vestfronten i Frankrike.
Den britiske krigsministeren, Horatio Kitchener, utnevnte general William Birdwood, en offiser i den britisk-indiske hæren, til å lede korpset, og han tok også det meste av korpsstaben fra den indiske hæren. Birdwood ankom Kairo 21. desember 1914 for å ta kommando over korpset.
Det var opprinnelig planlagt å kalle forbandet Australasian Army Corps (Det australasiatiske korps) – dette navnet ble faktisk benyttet i avdelingsdagboken – men protester fra New Zealand førte til at navnet Australian and New Zealand Army Corps ble tatt i bruk. For kontoristene og administrasjonspersonellet var navnet tungvint, så de innførte snart forkortelsen «A. & N.Z.A.C.» eller simpelthen «ANZAC». Kort etter ble det offisielt innført som kodenavn for korpset, men det kom ikke inn i soldatenes daglige språkbruk før etter landsettingen på Gallipoli.
I begynnelsen bestod korpset kun av én fullstendig divisjon; den australske 1. divisjon. I tillegg kom den newzealandske infanteribrigade og to ridende brigader – Australian 1st Light Horse Brigade og New Zealand Mounted Rifles Brigade – som senere inngikk i den sammensatte New Zealand and Australian Division.
Etter evakueringen fra Gallipoli i november 1915 kom de australske og newzealandske styrkene sammen igjen i Egypt. Den newzealandske kontingenten vokste til en egen divisjon, New Zealand-divisjonen. Den australske imperiestyrke gjennomgikk en stor omorganisering som resulterte i to nye divisjoner; 4. og 5. divisjon. (3. divisjon var under oppbygging i Australia og skulle sendes direkte til England og deretter Frankrike.)
Disse divisjonene ble omdannet til to korps; I Anzac-korps og II Anzac-korps. På dette tidspunktet hadde Anzac sluttet å fungere som et akronym, og ble i stedet brukt som beskrivelse på ethvert forband med australske eller newzealandske avdelinger. I Anzac-korps, anført av general William Birdwood, reiste mot Frankrike tidlig i 1916. II Anzac-korps, under general Alexander Godley, fulgte kort tid etter.
Se også
[rediger | rediger kilde]Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ Beskyttelse av ordet Anzac
- ^ «Use of the word 'Anzac' or 'ANZAC' : guidelines from the Ministry for Culture and Heritage». NZ Ministry for Cultural & Heritage. 18. september 2013. Arkivert fra originalen 23. april 2015. Besøkt 24. april 2015.