RECENZE: Rusalka v Národním je ztracená ve vlnách fantazie. A tratí na obsazení
První pohled na jeviště je nadějný. Prostor s lehce načrtnutou krajinou, lampičkami na zdech, svítilnami připomínajícími větve, skrytými dveřmi a stylizovanou stříškou nahoře působí poeticky a naznačuje světy lidí a vodní říše. Pod stříškou sedí osoba (asi Princ) s udicí, na jejímž konci povlává svítící kulička. Kořistí se stane vodní víla…
I kostýmy vyhlížejí jako výtvarné dílo, ne jako hadry ze second-handu. A skutečně, Rusalka není tentokrát ani prostitutka, ani vězeňkyně zvráceného Vodníka, ani chromá baletka (jako v určitých zahraničních inscenacích). Také některé další symboly či výtvarně-choreografická řešení jsou půvabné, třeba ztvárnění měsíce s mužskou siluetou, výstup sboru Květiny bílé po cestě či kabát, do nějž se Rusalka choulí.
Zbytečné ilustrace
Bohužel jak ubíhá čas, ukazuje se, že režisérská dvojice, tedy Martin Kukučka a Lukáš Trpišovský, vytahuje ze své fantazie jeden symbol za druhým, z nichž každý by mohl být východiskem samostatné koncepce. A zjevně neuvažuje nad tím, jestli mezi nimi existuje pro diváka dostatečně zřetelná spojující linka.
Antonín Dvořák: RusalkaNárodní divadlo Praha, premiéra 8. března 2024 |
Chvíli využívají dřevěné lávky, po nichž vrávorá Rusalka, jindy zase celý arzenál židlí jako z nějakého vetešnictví, u jejichž hromady později sedí Ježibaba. Hajný s kuchtíkem vystupují jako choreograficky naaranžované komické duo ve vycpaných oblecích – samo o sobě to není marné, ale k odlišení světa lidí a přírodních živlů nic z toho nepřispívá.
Rusalku lze jistě označit za příběh plný symboliky. Ale někdy je větší síla v jednoduchosti než v zahlcení diváka fantazií i v přeplnění jeviště symboly a postavami. A také baletem. Ne že by některé choreografické nápady byly špatné – například způsob, jakým se Rusalka učí chodit, je originální.
Ale cožpak musí tanečníci každou chvíli něco ilustrovat? Třeba první výstup Rusalky s Ježibabou je snad dost nosný sám o sobě. Tím, že se za aktérkami svíjejí tanečníci, se neudělá ještě dramatičtější, spíš naopak.
Polonézu na zámeckém plese už v současnosti téměř všichni režiséři a jejich choreografové berou jako povinné cvičení na téma muž, žena a erotika, ale v tom případě ho tvůrci jako Robert Carsen či Sven-Eric Bechtolf měli ve svých zahraničních inscenacích vypracováno efektněji…
Také další scény spíš zanikají, třeba zjevení Vodníka na zámku – mělo by být přízračné, ale tady není jasné, proč by měl tento vládce vodní říše někoho vyděsit. Na konci by člověk čekal nějaký efekt, ale Princ se prostě vpředu na jevišti posadí na židli a Rusalka vedle něj drží svítící kuličku – lidskou duši. To, co na počátku vypadalo slibně, na konci jako vizuální vyjádření mohutné hudební katarze působí banálně.
Omyly v obsazení
V titulní roli se při premiéře představila sopranistka Kateřina Kněžíková. Herecky je přesvědčivá, ale hlas pro Rusalku nemá. V nižších polohách, třeba v árii Necitelná vodní moci vlastně jen šeptá, teprve v určité výšce „přepne“ do zvuku, který má nepopiratelný lyrický půvab a objem, ale v dramatičtějších pasážích mu už zase chybí patřičná rozpínavost a svítivost.
Rusalka je těžký part, vyžaduje lyrickou krásu i dramatickou vervu. Ale proč by ho Dvořák tak napsal, kdyby si nebyl jist, že jej interpretka (v jeho případě Růžena Maturová, po níž přirozeně přišly další kvalitní zpěvačky) zazpívá tak, že všechny tóny budou znělé? Že hlasové rejstříky budou srovnané od hloubek po výšky? A že jeho hudbu tedy publikum bezpečně uslyší a vychutná? Když to šlo kdysi, musí to jít i dnes.
Ještě větším omylem byl ukrajinský tenorista Michajlo Malafij, jenž zpíval Prince technicky nedokonale a strnule, bez nosného zvuku a lyrického kouzla. Místy mu hlas dokonce selhával. Co do hlasové vyrovnanosti a průraznosti nebyly o moc lepší ani Lucie Hilscherová coby Ježibaba a Ester Pavlů jako Cizí kněžna.
Vodník v podání Petera Kellnera sice slušně zněl, na první české scéně by však byla v takové roli žádoucí osobitější barva a větší sonornost. Relativně nejslušnější dojem zanechali Jiří Hájek a Arnheiður Eiríksdóttir v rolích Hajného a Kuchtíka, což ale takovou operu nezachrání.
Nezachrání ji ani samotný orchestr, byť dirigent Tomáš Netopil, jenž se po nějaké době vrátil do Národního divadla, s ním odvedl velmi pečlivou práci, rozehrál dynamiku a výrazové odstíny, takže Dvořákova hudba se prosadila aspoň symfonicky, když už ne pěvecky. Za orchestrální složku a těch pár inscenačních nápadů lze do hodnocení připsat po pěti procentech navíc.
Tipy z televizního programu
Recenze: Jumanji: Další level 55 %, Česká spojka 50 %, Sex ve městě 2 70 %, Spectre 65 %, Blíženec 45 %, Wanted 60 %, Muž, který stál v cestě 50 %, Žít po svém 50 %, Furiosa: Sága Šíleného Maxe 85 %, Masaryk 55 %, Pouta 80 %, Proroctví 50 %, Muzzikanti 25 %, Mafiánovi 55 %, Podivuhodný případ Benjamina Buttona 80 %, Dívka ve vlaku 65 %
Festivaly: Hrady CZ, Soundtrack, Letní Letná
Zemřel herec Karel Heřmánek, na střelnici obrátil zbraň proti sobě
Ve věku 76 let tragicky zemřel herec a zakladatel pražského Divadla Bez zábradlí Karel Heřmánek. Proslavil se řadou filmů, například Fešák Hubert, Smrt krásných srnců či S čerty nejsou žerty. Podle...
Sebevraždu jen pistolí, říkal Heřmánek. Trápil ho zánět svalu v obličeji
Karel Heřmánek byl pacifista a podle svých vlastních slov neměl ke zbraním kladný vztah, ale... „Pistole jedině na sebevraždu,“ řekl v roce 2012, když propagoval seriál Gympl s (r)učením omezeným. ...
{NADPIS reklamního článku dlouhý přes dva řádky}
![](https://1gr.cz/u/free.gif#230x129)
{POPISEK reklamního článku, také dlouhý přes dva a možná dokonce až tři řádky, končící na tři tečky...}
Mávám do nebe! Velká hvězda. Kolegové v slzách vzpomínají na Heřmánka
Na tragický odchod Karla Heřmánka reagují otřesení herečtí kolegové Veronika Žilková, Alena Antalová, Jiří Strach nebo režisérka Alice Nellis. Rodině a přátelům kondoloval na sociální síti X také...
Zemřela šelma. Francie vzpomíná na Delonův herecký um i konfliktní povahu
V neděli nad ránem zemřel legendární francouzský herec Alain Delon, bylo mu 88 let. Delonovy nekrology plní titulní strany zpravodajských portálů ve Francii i jinde ve světě, píší o legendě a filmové...
{NADPIS reklamního článku dlouhý přes dva řádky}
![](https://1gr.cz/u/free.gif#230x129)
{POPISEK reklamního článku, také dlouhý přes dva a možná dokonce až tři řádky, končící na tři tečky...}
Pohřbít vedle psů. Pompézní rozlučku, jakou měl Belmondo, Delon zavrhl
Zatímco Jeana-Paula Belmonda čekala po smrti pompézní národní pocta v pařížské Invalidovně, Alain Delon si po své smrti nic takového nepřál. Vyslovil pouze přání, aby spočinul na svém pozemku po boku...
RECENZE: Novou Kriminálku Anděl píše vlna korektnosti bez humoru
V době svého vzniku znamenala Kriminálka Anděl zlomový posun od tuzemské tradice žánru k jeho světovému trendu. Její šestá řada, kterou v premiéře nasazuje Nova, jde také s dobou, jenže tematicky, s...
PORTRÉT: Karel Heřmánek, jeden ze tří bardů pravého komediantství
Karel Heřmánek, který dobrovolně ukončil svůj život v 76 letech, tvořil se svými spolužáky Jiřím Bartoškou a Pavlem Zedníčkem trio nezdolných hereckých furiantů jedné slavné generace.
Po druhém Betleejuice si budete chtít znovu pustit jedničku, láká Keaton
Když lidé nechápali, proč si mne vybral jako Batmana, stál si Tim Burton za svým, vzpomíná Michael Keaton na svého režiséra před blížící se premiérou snímku Beetlejuice Beetlejuice. Slavný herec se...
Sebevraždu jen pistolí, říkal Heřmánek. Trápil ho zánět svalu v obličeji
Karel Heřmánek byl pacifista a podle svých vlastních slov neměl ke zbraním kladný vztah, ale... „Pistole jedině na sebevraždu,“ řekl v roce 2012, když propagoval seriál Gympl s (r)učením omezeným. ...
![Dětská výživa, která nezatíží peněženku? Zkuste Lambini na Rohlík.cz](//1gr.cz/u/free.gif)
Dětská výživa, která nezatíží peněženku? Zkuste Lambini na Rohlík.cz
Proč dělat kompromisy mezi kvalitou a cenou, když s Rohlíkem můžete mít obojí? Objevte Lambini, novou značku dětské výživy, která je vyrobena z...