Aion (mitologija)
Aion | |
---|---|
![]() Aion, bog vjekova, u nebeskoj sferi ukrašenoj znakovima zodijaka, između zelenog i rasklopljenog drveta (ljeto i zima). Pred njim je Gaja (majka-zemlja) sa četvero djece, četiri personifikovana godišnja doba | |
Grupe | Grčki primordijalni bogovi |
Mitologija | Grčka mitologija |
Aion (
"Vrijeme" koje Aion predstavlja je trajno, neograničeno, ritualno i ciklično: Budućnost je povratna verzija prošlosti, kasnije nazvana aevum (vidi vedski sanskrit Ṛtú). Ova vrsta vremena je u suprotnosti sa empirijskim, linearnim, progresivnim i historijskim vremenom koje je predstavljao Kron, a koje se dijeli na prošlost, sadašnjost i budućnost.[1]:274
Aion je bog cikličkog doba, ciklusa godine i zodijaka. U drugom dijelu klasične ere postao je povezan s misterijskim religijama koje se bave zagrobnim životom, kao što su misterije Kibele, Dionisov kult, orfička religija i misterije Mitre. Na latinskom, koncept božanstva se može pojaviti kao Aeternitas, Ana Perena ili Saeculum. On je tipično u društvu boginje zemlje ili majke kao što su Tera ili Kibela, kao na Parabiago ploču.[1]:274
Ikonografija i simbolika
[uredi | uredi izvor]Aion se obično identificira kao goli ili uglavnom goli mladić unutar kruga koji predstavlja zodijak, simbol vječnog i cikličkog vremena. Primjeri uključuju dva rimska mozaika iz Sentinuma (današnji Sassoferrato) i Hippo Regius u rimskoj Africi, te Parabiago ploču. Ali budući da on predstavlja vrijeme kao ciklus, može biti predstavljen i kao starac. Non u Dionizijaci povezuje Aiona sa Hore i kaže da:
mijenja teret starosti poput zmije koja skida kolutove beskorisnih starih vaga, podmlađujući se umivajući se u naletima zakona [vremena].[2]:306
Slika zmije koja se upliće povezana je s obručem ili tačkom kroz Urobor, prsten formiran od zmije koja drži vrh svog repa u ustima. Latinski komentator iz 4. vijeka n. e. Servije primećuje da slika zmije koja grize svoj rep predstavlja cikličnu prirodu godine.[3]
U svom radu o hijeroglifima iz 5. vijeka, Horapolo pravi dalju razliku između zmije koja krije rep ispod ostatka svog tijela, što predstavlja Aion, i Uroborakoji predstavlja svemir, što je zmija koja proždire svoj rep.[4]
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ a b Levi, Doro (1944). "Aion". Hesperia. 13 (4): 274, 306–308 ff.
- ^ Nonnus. Dionysiaca, 41.180 ff, citirano od Levi (1944)
- ^ Maurus Servius Honoratus. Note to the Aeneid. 5.85. according to the Egyptians, before the invention of the alphabet, the year was symbolized by a picture of a serpent biting its own tail, because it recurs on itself" (annus secundum Aegyptios indicabatur ante inventas litteras picto dracone caudam suam mordente, quia in se recurrit) cited byShanzer (1986):154
- ^ Horapollo (1940). Hieroglyphica, str. 154. Sbordone. cited by Shanzer (1986)