Mao Dun
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 4 juliol 1896 ![]() Tongxiang City (RP Xina) (en) ![]() ![]() |
Mort | 27 març 1981 ![]() Pequín (RP Xina) ![]() |
![]() | |
21 octubre 1949 – gener 1965 – Lu Dingyi → | |
Membre del Comitè Nacional de la Conferència Consultiva Política del Poble Xinès | |
Legislatura: 5è Comitè Nacional de la Conferència Consultiva Política del Poble Xinès, 4t Comitè Nacional de la Conferència Consultiva Política del Poble Xinès ![]() | |
Dades personals | |
Formació | Universitat de Pequín ![]() |
Activitat | |
Ocupació | traductor, polític, crític, escriptor, crític literari, periodista, historiador de la literatura ![]() |
Partit | Partit Comunista Xinès ![]() |
Membre de | |
Família | |
Parella | Qin Dejun ![]() |
Pare | Shen Yongxi ![]() |
Germans | Shen Zemin ![]() |
Mao Dun (en xinès:
Biografia
[modifica]El seu nom real era Shen Dehong (沈德鸿) amb el qual fou conegut fins a adoptar el nom de Mao Dun com a escriptor. El seu nom de cortesia: Yanbing (
Va néixer a Tongxiang, província de Zhejiang el 4 de juliol de 1896. La formació inicial la va rebre del seu pare i a la mort d'aquest quan Shen tenia10 anys va ser la seva mare qui es va fer càrrec de l'educació. Va fer els estudis secundaris a Hangzhou i després a la Universitat de Pequín, on va estudiar literatura xinesa i occidental, però l'estiu de 1916 va deixar els estudis pels problemes econòmics de la família.
Va morir el 27 de març de 1981 a Pequín.
Activitat com a periodista
[modifica]La primera feina la desenvolupar a l'editorial “Comercial Press” (
El novembre de 1920 amb Zheng Zhenduo, Zhuo Zuoren i Ye Shengtao va crear la “ Wenxue yanjiu hui” (Societat d'estudis literaris) i va ser el redactor en cap de la publicació “Xiaoshuo yuebao” principal eina de difusió de la societat. Mitjançant aquesta revista es va convertir en un important difusor dels corrents naturalistes i realistes la literatura mundial, publicant obres nòrdiques, franceses, angleses i russes[3] amb autors com com Tolstoi, Txékhov, Honoré de Balzac, Flaubert i Zola entre altres.
El 1926, com Guo Moruo va participar en l'Expedició del Nord, primer com a propagandista i després com a periodista.[3]
Carrera política
[modifica]Admirador de Zhuangzi i de Kropotkin, sota la influència de Chen Duxiu esdevingué membre d'un primer grup d'investigació sobre el marxisme.[3]
Va participar en el “Moviment del Quatre de Maig” del 1919.
El 1921 va ser un dels fundadors del Partit Comunista Xinès.[4]
El 1926, es va unir a l'Expedició del Nord a Guangzhou com a secretari del departament de propaganda del Comitè Executiu Central del Guomintang. Quan el Guomintang va trencar amb el PCX va desil·lusionar-se amb el comunisme i va abandonar el Partit i va anar a viure al Japó (1928-1930).[4][1] En tornar el 1930, va unir-se a la Lliga d'escriptors esquerrans.
Després de l'establiment del govern comunista el 1949, Mao Dun es va convertir en el primer ministre de Cultura i malgrat que participava en diversos comitès literaris i culturals, va deixar d'escriure ficció. Durant la Revolució Cultural va ser perseguit i el 1965 va ser acomiadat del seu càrrec i no va fer aparicions públiques fins a principis dels setanta quan fou rehabilitat.[4]
Va ser elegit president de l'Associació d'Escriptors Xinesos el 1978.[1]
Carrera literària
[modifica]Les seves obres son escrites en un estil realista que utilitza tècniques i fonts del mateix naturalisme que conreava Zola. Se'l considera un notable analista de la societat xinesa de la seva època.[5]
D'alguna forma la seva carrera literèria va començaren l'època de l'edició de la revista “Xiaoshuo yuebao” on hi van col·laborar escriptors com Lu Xun, Xi Dishan i Bing Xin.
Va ser un dels membres de la Lliga d'Escriptors Esquerrans fundada el 2 de març de 1930 per una quarantena d'escriptors, probablement a iniciativa del Partit Comunista,on s'hi trobaven entre altres Lu Xun, Tian Han, Feng Xuefeng, Jiang Quangci, Yu Dafu, Ding Ling i Qu Qiubai.
El 1927 va escriure la seva primera novel·la "Huànmie" i el període entre 1927 i 1937 s'ha considerat com el més productiu, on va escriure entre altres, la seva trilogia "Shi" (1927-28), "Hong" (1929) i "Ziye" (1933). Després de l'inici de la Segona Guerra sinojaponesa (1937-1945) va viatjar per diferents indrets del país com Xingjiang, Yan'an, Chongqing, Guilin i Hong Kong. Va editar una revista literària a Wuhan i va escriure la novel·la "Fushi" (corrupció).[6]
Després de 1943 no va escriure obres significatives, però si un bon nombre d'articles literaris i d'assaig.
El 1979 va escriure parlant d'ell: “Jo he arribat a ser un escriptor per que no he pogut ser un revolucionari professional”.[3]
Obres destacades
[modifica]- 1925: Sobre l'Art Literari del Proletariat (
論 無產 階級 文藝 / 论无产阶级文艺 Lùn Wúchǎnjiējí Wényì).
- 1928: Trilogia "L'Eclipsi" 蚀 Shí, amb tres relats Desil·lusions (
幻滅 /幻 灭 Huànmiè), Dubtes (動搖 / 动摇 Dòngyáo) i Perseguir (追求 Zhuīqiú). - 1932 : La botiga de la família Lin (
林家 鋪 子 /林家 铺子 (Lín Jiā Pùzi). - 1930: Arc Iris (
虹 Hóng). - 1932: Els cucs de seda de Primavera (
春蠶 /春蚕 Chūn Cán) - 1933: Mitjanit (
子 夜 Zǐyè)
Adaptacions cinematogràfiques
[modifica]- 1933: La novel·la "El cuc de seda s'aixeca a la Primavera"《
春蚕 》(chun can) va ser adaptada Cai Chusheng (蔡叔声 ) i dirigida per Cheng Bugao (程 步 高 ). - 1959: "La botiga de la família Lin" (
林家 铺子) va ser adaptada per Xia Yan (夏衍 ) i dirigida per Shui Hua (水 华). - 1981: "Mitjanit" (
子 夜 ) adaptada i dirigida per Sang Hu (桑 弧 ).
Presència al cinema
[modifica]Mao Dun és un dels personatges de la pel·lícula Ming yue ji shi you (
Referències
[modifica]- ↑ 1,0 1,1 1,2 «Mao Dun. Chinese Author» (en anglès). [Consulta: juny 2019].
- ↑ Duzan, Brigitte. «Mao Dun. Presentation» (en francès), 29-11-2011. [Consulta: juny 2019].
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 Levy, André. Dictionaire de littérature chinoise (en francès). París: Quadrige/PUF, 2000, p. 215-217. ISBN 9782130504382.
- ↑ 4,0 4,1 4,2 Yuwu, Song. Biographical Dictionary of the People's of China (en anglès). North Carolina: McFarland & Co, p. 232-233. ISBN 978-0-7864-3582-1 [Consulta: 10 març 2022].
- ↑ Marney, John. «Mao Dun» (en anglès). [Consulta: juny 2019].
- ↑ Idema, Wilt; Haft, Lloyd. A Guide to chinese Literature (en anglès). Michigan: The University of Michigan, 1997, p. 273-274. ISBN 9780892641239.