Misticisme de la carrossa celestial
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c6/Ezekiel%27s_vision.jpg/220px-Ezekiel%27s_vision.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/78/Ezekiel_Nuremberg%2C_1702.jpg/220px-Ezekiel_Nuremberg%2C_1702.jpg)
El Misticisme de la carrossa celestial o Misticisme de la merkabah és una escola de pensament del misticisme jueu primitiu (entre els anys 100 abans de Crist - 1000 després de Crist), centrada en les visions que es troben en el llibre d'Ezequiel, capítol 1, o en la literatura de les hekhalot (‘els palaus’), concernent a les històries de les ascensions als palaus celestials i al tron de Déu. El cos principal de la literatura de la merkabah (‘el carro’ o ‘la carrossa’) va ser compost en el període dels anys 200-700 després de Crist, encara que existeixen referències posteriors a la tradició del carro, i aquestes poden trobar-se en la literatura dels chasidim asquenazites de l'edat mitjana. Un text important en aquesta tradició és el Maaseh Merkabah (‘Les obres del carro’). La paraula Merkabah (hebreu: מרכבה), està relacionada amb el tron celestial, i amb la carrossa de Déu, que apareix a les visions profètiques. Està associada amb la visió del profeta Ezekiel, d'un vehicle de quatre rodes, conduït per quatre querubins, cadascun d'ells tenia quatre ales, i les quatre cares d'un home, un lleó, un bou, i una àliga.[1][2]
Referències
[modifica]- ↑ «From Apocalypticism to Merkabah Mysticism: Studies in the Slavonic Pseudepigrapha» (en anglès). Brill Academic Publications.
- ↑ Jacob Neusner. Abingdon Press. Rabbinic Literature: An Essential Guide (en anglès).