Peix guilla
![]() |
Aquest article o secció no cita les fonts o necessita més referències per a la seva verificabilitat. |
Alopias vulpinus ![]() | |
---|---|
![]() ![]() | |
Estat de conservació | |
![]() | |
Vulnerable | |
UICN | 39339 ![]() |
Taxonomia | |
Super-regne | Holozoa |
Regne | Animalia |
Fílum | Chordata |
Classe | Chondrichthyes |
Ordre | Lamniformes |
Família | Alopiidae |
Gènere | Alopias |
Espècie | Alopias vulpinus ![]() (Bonnaterre, 1788) |
Nomenclatura | |
Sinònims |
|
Protònim | Squalus vulpinus ![]() |
La guilla, guineu,[1] rabosa[2] o el pestiu de cua llarga[3] (Alopias vulpinus) és una espècie de tauró lamniforme de la família dels alòpids, de gran mida, que pot arribar als sis metres, però sovint és més petit.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Alopias_vulpinus_hooked.jpg/220px-Alopias_vulpinus_hooked.jpg)
És inconfusible per la seua cua amb el lòbul superior molt llarg i estret. Musell curt, espiracle molt reduït, cinc fenedures branquials, sense membrana nictitant als ulls. Dues dorsals, la primera grossa i triangular, la segona molt petita, igual com l'anal. Les aletes pectorals són llargues i en forma de falç. Dors de color blavós, més clar als flancs. Ventre blanc. El mascle arriba a adult quan fa entre 319 i 420 cm, i la femella entre els 376 i 549 cm. Pot fer 500 kg de pes.
Menja principalment sardina, seitó, verat, bis, sorell, i també calamars, pops i crustacis pelàgics. Ocasionalment captura ocells marins que estan a l'aguait dels bancs de peixos que ell ataca.
La tècnica que fa servir per a pescar les seues preses consisteix a copejar l'aigua amb el lòbul superior de la cua. Aquesta estratègia (a la qual deu el nom de peix guilla) li permet de reunir les preses i capturar-les amb més eficàcia.
És ovovivípar aplacentari i presenta canibalisme intrauterí. Generalment a l'estiu la femella pareix de dues a quatre cries, que en néixer fan entre 114 i 159 cm.