Bill Evans
William John Evans, známý spíše jako Bill Evans (16. srpna 1929, Plainfield, New Jersey – 15. září 1980, New York, New York) byl jeden z nejznámějších a nejvlivnějších amerických jazzových pianistů 20. století a mnohonásobný držitel ceny Grammy.[1] Jeho harmonické cítění a jeho nová a často překvapivá interpretace jazzových standardů měly vliv na celé generace pianistů. Mezi nimi byly takoví jako Herbie Hancock, Chick Corea, Keith Jarrett, ale také kytaristé Lenny Breau či Pat Metheny. Evansovo hraní budí nadšení i v současné generaci pianistů. Jako svou inspiraci ho uvádějí takoví jako Fred Hersch, Esbjörn Svensson, Bill Charlap, Geoffrey Keezer nebo Lyle Mays.
Bill Evans | |
---|---|
![]() Bill Evans na jazzovém festivalu v Montreux (Švýcarsko) 13. července 1978. | |
Základní informace | |
Rodné jméno | William John Evans |
Narození | 16. srpna 1929![]() |
Úmrtí | 15. září 1980 (51 let) New York, New York |
Příčina úmrtí | jaterní cirhóza |
Místo pohřbení | Roselawn Memorial Park and Mausoleum |
Žánry | jazz |
Povolání | klavírista, skladatel |
Nástroje | klavír |
Vydavatel | Verve |
Členem skupin | The Bill Evans Trio Miles Davis Quintet |
Příbuzná témata | Miles Davis |
Významná díla | Waltz for Debby Peace Piece |
Ocenění | Cena Grammy za celoživotní dílo (1994) |
![]() | |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Padesátá léta
editovatZačátkem padesátých let si Evans získal první uznání jako spoluhráč různých newyorských jazzových ansámblů, které hráli hudbu na pomezí jazzu a klasiky. V této době měl Evans příležitost nahrávat s nejlepšími jazzovými hráči padesátých let. Největší vliv na jeho pozdější tvorbu měla ovšem spolupráce se skladatelem a hudebním teoretikem Georgem Rusellem. Z jejich vzájemné spolupráce vzešla také známá alba Concerto for Billy the Kid a All about Rosie. V padesátých letech nahrával Bill Evans také s Charlesem Mingusem, Oliverem Nelsonem a Art Farmerem. V roce 1956 nahrál své první sólové album, které se jmenovalo New Jazz Conceptions a na kterém je originální verze slavné skladby Waltz for Debby.
V roce 1958 si Evanse (jako jediného bílého muzikanta) najal Miles Davis a vznikl tak slavný Miles Davis Sextet. Ačkoli jejich vzájemná spolupráce netrvala dlouho (ani ne osm měsíců), byla to i přesto jedna z nejplodnějších v celé jazzové historii. Evansovo pojetí jazzové improvizace na Davise velmi zapůsobilo a Davis pak postupně měnil svůj přístup k vedení svého ansámblu. Evansova snaha o vlastní sólovou práci a také přibývající problémy s užíváním drog ho vedly k tomu, aby Davisův Sextet brzy opustil. Naštěstí se pak ale ještě jednou k Davisovu Sextetu přidal. Miles Davis ho požádal, aby se zúčastnil nahrávání desky Kind of Blue, která je dnes považována za jazzovou klasiku. Evansův vliv na tomto albu byl dlouho přehlížen. Jednak je spoluautorem skladby Blue in Green[2], jednak dokázal geniálně rozvinout jednu figuru v písni Flamengo Sketches, kterou vydal pod názvem Peace Piece na svém albu Everybody Digs Bill Evans.
Na konci padesátých let zakládá Bill Evans své vlastní trio.
Diskografie
editovatU vydavatele Riverside Records
editovat- New Jazz Conceptions (1956)
- Everybody Digs Bill Evans (1958)
- Green Dolphin Street (1959, vydáno až v sedmdesátých letech)
- Portrait in Jazz (1959)
- Explorations (album)|Explorations (1961)
- Sunday at the Village Vanguard (1961)
- Waltz for Debby (1961)
- How My Heart Sings! (1962)
- Interplay (1962)
- Moon Beams (1962)
- The Solo Sessions (dvojdeska 1963)
- At Shelly's Manne Hole (1963)
- Waltz for Debby (with Monica Zetterlund) (1964)
U vydavatele United Artists Records
editovat- The Ivory Hinters (s Bobem Brookmeyerem (piano)) (1959)
- Undercurrent s Jimem Hallem (1963)
U vydavatele Verve Records
editovat- Empathy (1962)
- Conversations With Myself (1963)
- Trio '64 (1964)
- Trio Live (1964)
- Trio '65 (1965)
- Bill Evans Trio with Symphony Orchestra (1965)
- Bill Evans at Town Hall (1966)
- Intermodulation (s Jimem Hallem) (1966)
- A Simple Matter of Conviction (1966)
- Further Conversations with Myself (1967)
- California Here I Come (1967)
- Bill Evans at the Montreux Jazz Festival (1968)
- Bill Evans Alone (1968)
- What's New (1969)
- Alone (1969)
U vydavatele MPS Records
editovat- Symbiosis (1974)
U vydavatele Warner Bros. Records
editovatReference
editovat- ↑ Archivovaná kopie. www.billevanswebpages.com [online]. [cit. 2010-12-05]. Dostupné v archivu pořízeném z originálu dne 2015-09-23.
- ↑ Skladba Blue in Green z alba Kind of Blue je připisována Miles Davisovi. Sám Davis se ve své biografii označil za jejího autora. Ovšem verze, která je na evansově albu Portrait in Jazz má jako autory uvedena jména Davis–Evans
Externí odkazy
editovat- Obrázky, zvuky či videa k tématu Bill Evans na Wikimedia Commons
- Osoba Bill Evans ve Wikicitátech
- Kompletnější diskografie Billa Evanse na serveru All Music[nedostupný zdroj] (anglicky)
- Stránky o Billu Evansovi Archivováno 2. 4. 2020 na Wayback Machine. (anglicky)