Praga E-41
Praga E-41 | |
---|---|
![]() Praga E-41 (Praga BH-41) | |
Určení | cvičný letoun |
Výrobce | Praga |
Šéfkonstruktér | Pavel Beneš a Miroslav Hajn |
První let | 15. září 1931 |
Zařazeno | 1931 |
Charakter | vyřazen |
Uživatel | Československé letectvo Luftwaffe Slovenské vzdušné zbraně (33 kusů E-41/E-241) |
Výroba | 1931 - 1932 |
Vyrobeno kusů | 43 (E-41) |
Varianty | Praga E-141 Praga E-241 Praga E-341 |
Některá data mohou pocházet z datové položky. |
Praga E-41 byl československý školní dvouplošník, vyráběný letadlovým oddělením Praga společnosti Českomoravská-Kolben-Daněk (ČKD).[1] Letadlové oddělení v ČKD bylo založeno v roce 1929, kdy z Avie přišli konstruktéři Pavel Beneš a Miroslav Hajn, a hned v roce 1931 představilo tři velmi úspěšné letouny, školní Praga BH-39 (E-39), cvičný Praga BH-41 (E-41) a stíhací Praga BH-44 (E-44).[2]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/98/Praga_BH-41_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29b.jpg/220px-Praga_BH-41_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29b.jpg)
Vznik a vývoj
[editovat | editovat zdroj]Ministerstvo národní obrany mělo v roce 1930 k dispozici větší množství licenčních motorů Hispano-Suiza 8Fb o výkonu 300 koní, a proto vzneslo požadavek na zkonstruování cvičného letounu pro pokračující výcvik, který by nesl právě tento motor. Zvítězila konstrukce firmy Praga, navržená inženýry Benešem a Hajnem, jež dostala označení BH-41 (E-41).[3] Původní vojenské označení E-1 reflektovalo to, že letoun byl přijatý do výzbroje letectva jako první konstrukce společnosti Praga, později došlo k převzetí čísla shodného s typovým označením výrobce E-41. Letoun byl zalétán 15. září 1931.[1]
Vítězný letoun ze soutěže MNO Praga BH-41 byl určen pro pokračovací cvičné lety v normální i bez vnější viditelnosti (noční létání bez vidu), tedy podle přístrojů. V tomto případě létal s neprůhledným sklopným krytem nad sedadlem pilotního žáka. Vysoký bezpečnostní násobek i vhodné letové vlastnosti dovolovaly provádět i v plném obsazení dvěma piloty veškerou akrobacii. Přijetím letounu BH-41 byla zajištěna i vhodná návaznost výcviku, protože pilotní žáci se základním výcvikem na Praga E-39 mohli pokračovat na BH-41 s příbuznými vlastnostmi.[1]:s.163
Zkoušky prototypu BH-41 ve Vojenském technickém a leteckém ústavu (VTLÚ) byly zahájeny 15. září 1931. BH-41 byl porovnáván s letouny Letov Š-25 a Aero A-46.[4] Zkoušky pro BH-41 byly úspěšné a MNO objednalo sérii 43 letadel. Byl vyráběn v malých sériích od roku 1931.[1]:s.163 V ČKD byl vyroben pouze prototyp. Výroba sériových 43 letounů byla provedena ve Vojenské továrně na letadla Letov.[5]
MNO projevilo zájem o další dodávky, avšak úvodní sérií typu E-41 byly kompletně spotřebovány zásoby motorů Škoda HS 8Fb (licence Hispano-Suiza 8Fb) pocházející z 20. let a tak bylo nutné vybrat vhodnou náhradu. V prototypu vznikla verze E-141 (vojenské označení prototypu 22 S) se vznětovým motorem ZOD-260. Zkoušky byly zahájeny až 4. prosince 1936, protože motor přišel do Pragy opožděně. [4] Motor ZOD-260 byl zjevně nevydařený a vývoj prototypu dále nepokračoval.[6] Verze E-141 nebyla tedy přijata do sériové výroby. Ing. Jaroslav Šlechta proto pro modernizaci E-41 vybral Walter Pollux II a modernizovaná varianta bylo označena jako Praga E-241.[7]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/6c/Praga_BH-41_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29c.jpg/220px-Praga_BH-41_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29c.jpg)
Popis letounu
[editovat | editovat zdroj]Šlo o robustní dvouplošník smíšené konstrukce. Byl to dvoumístný letoun s převážně dřevěnou konstrukcí a pevným podvozkem.[2] Všechny větší hmoty byly soustředěny co nejvíce těžišti, čímž bylo dosaženo jeho velké obratnosti. Potah kostry letounu byl vesměs z plátna, vodorovné ocasní plochy byly potaženy dýhou. Křídla byla ze dřeva s kovovým vnějším i vnitřním vyztužením. Křidélka byla pouze na spodním křídle. Podvozek širokého rozchodu byl svařen z ocelových trubek.[8]
Letoun byl osazen kapalinou chlazeným osmiválcovým vidlicovým motorem Škoda-HS 8Fb, který poháněl dvoulistou, nestavitelnou, dřevěnou vrtuli. Hlavní benzinová nádrž byla umístěna pod sedadly pilotů na spodku letadla. Plochu baldachýnu tvořila rezervní spádová, palivová nádrž. Stroj byl uzpůsoben i pro noční létání. Do služby v československém letectvu byl letoun E-41 zaveden roku 1931 a celkem bylo vyrobeno 43 strojů této verze.[1]
Použití
[editovat | editovat zdroj]Letouny E-41 a E-241 se v československém letectvu osvědčily. Byly využívány ve cvičných letkách u všech leteckých pluků a také ve Vojenském leteckém učilišti (VLU) od roku 1931 až do března 1939. Po zániku Česko-Slovenska zůstaly na Slovensku tři E-41 (a 14 E-241).[4]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/75/Walter_Pollux_II_a_Praga_E-241.jpg/220px-Walter_Pollux_II_a_Praga_E-241.jpg)
Varianty
[editovat | editovat zdroj]- E-41 - Původní verze s osmiválcovým vidlicovým leteckým motorem Škoda HS-300 (licenční Hispano-Suiza 8Fb). Ve výrobě 1931-1932
- E-141 - Prototyp verze se vznětovým devítiválcovým hvězdicovým motorem Zbrojovka ZOD-260 (1936)
- E-241 - Sériová varianta s devítiválcovým hvězdicovým motorem Walter Pollux II. Ve výrobě 1936-1937
- E-341 - Projekt verze s devítiválcovým hvězdicovým motorem Avia Rk-17, který zůstal nerealizovaný[1]
Uživatelé
[editovat | editovat zdroj]
Specifikace
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/17/Praga_BH-41_skica_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29.jpg/220px-Praga_BH-41_skica_%28Letectv%C3%AD%2C_July_1931%29.jpg)
Technické údaje
[editovat | editovat zdroj]Typ | E-41 | E-141 | E-241 | E-341 |
---|---|---|---|---|
Rok zavedení | 1931 | prototyp | 1936 | projekt |
Posádka | 2 | 2 | 2 | 2 |
Rozpětí (m) | 11,15 | - | 11,15 | - |
Délka (m) | 7,72 | - | 8,30 | - |
Výška (m) | 3,05 | - | 3,05 | - |
Nosná plocha (m2) | 29,40 | - | 28,56 | - |
Plošné zatížení (kg/m2) | 46,8 | - | 50,00 | - |
Hmotnost prázdného letounu (kg) | 1027 | - | 1185 | - |
Vzletová hmotnost (kg) | 1370 | - | 1570 | - |
Typ motoru | Škoda HS 8Fb | ZOD-260 | Walter Pollux II | Avia Rk 17 |
maximální výkon motoru | 228 kW/310 | 220 kW/300 k | 331 kW/450 k | 309 kW/420 k |
nominální výkon motoru | 220 kW/300 k | 191 kW/260 k | 250 kW/340 k | 265 kW/360 k |
Vrtule | dvoulistá, dřevěná | - | dvoulistá, dřevěná | - |
Výkony
[editovat | editovat zdroj]Typ | E-41 | E-141 | E-241 | E-341 |
---|---|---|---|---|
Maximální rychlost (km/h) | 220 | - | 245 | - |
Cestovní rychlost (km/h) | 180 | - | 190 | - |
Přistávací rychlost (km/h) | 75 | - | 85 | - |
Dostup (m) | 4800 | - | 5700 | - |
Čas výstupu (min) na výšku (m) | 14´ do 3000 m | - | 11´ do 3000 m | - |
Dolet (km) | 650 | - | 600 | - |
Vytrvalost | 4,3´ h | 4,7´ h |
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]- ↑ a b c d e f g NĚMEČEK, Václav. Československá letadla 1 (1918-1945). III. vyd. Praha: Naše vojsko, 1983. 368 s. S. 163–164, 260–261, 270–271, 274–279.
- ↑ a b PAVLŮSEK, Alois. Sportovní a cvičná letadla. I. vyd. Brno/Praha: CPress v Albatros Media, 2016. 128 s. ISBN 978-80-264-1146-8. S. 28–29.
- ↑ Československý školní dvouplošník Praga E-41 (BH-41) [online]. Praha: Vojenský historický ústav [cit. 2020-04-23]. Dostupné online.
- ↑ a b c d ČÍŽEK, Martin. Letadla zrazeného nebe - Československá vojenská letadla v roce 1938. I. vyd. Praha: Naše vojsko, 2015. 255 s. ISBN 978-80-206-1576-3. S. 188–191.
- ↑ a b FLIEGER, Jan. Praga E-41 (Praga BH-41) [online]. Nelahozeves: Občanské sdružení valka.cz, 2004-02-03 [cit. 2020-04-23]. Dostupné online.
- ↑ K., Tomáš. Praga E – 41 a E – 241 [online]. druhasvetova.com [cit. 2020-04-23]. Dostupné online.
- ↑ VINAŘ, Luboš. Praga E-41 (E-1, BH-41) a 241 [online]. Nalžovice: www.vinar.cz [cit. 2019-02-01]. Dostupné online.
- ↑ JIROUT, J. ing. Školní přechodný stíhací letoun Praga typu В. H. 41. Letectví. Červenec 1931, roč. XI. (1931), čís. 7, s. 238–241. Dostupné online.
- ↑ FLIEGER, Jan. Praga E-241 [online]. Nelahozeves: Občanské sdružení valka.cz, 2004-02-03 [cit. 2020-04-23]. Dostupné online.
Literatura
[editovat | editovat zdroj]- NĚMEČEK, Václav. Československá letadla (1918-1945). III. vyd. Praha: Naše vojsko, 1983. 368 s. Kapitola ČKD-Praga staví letadla, s. 160–178.
- FIDLER, J. SLUKA, V. Encyklopedie branné moci Republiky československé 1920-38, Libri 2006. ISBN 80-7277-256-2.
- KRUMBACH, Jan. Československá křídla, Letectví a kosmonautika, 1975, č. 15
Související články
[editovat | editovat zdroj]Související vývoj
[editovat | editovat zdroj]Srovnatelná letadla
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu Praga E-41 na Wikimedia Commons
- Praga E-41 a E-241 na cs.praga-club.com
- Praga E-41, Praga BH-41 na valka.cz
- Praga BH-41/E-241 na www.vinar.cz
- Českomoravská-Kolben-Daněk a.s. - letadlové oddělení Praga na vrtulnik.cz
- Letadla z ČKD ohromovala odbornou i laickou veřejnost na iDNES.cz (Technik)
- (anglicky) Praga E-41 / BH-41 Archivováno 16. 7. 2020 na Wayback Machine. na all-aero.com
- (rusky) Praga E.41 (BH.41) na Уголок неба (airwar.ru)
- (anglicky) Praga E.41 na aviastar.com