Pramen
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e8/Blue_Sources_Nature_Reserve_in_Tomaszow_Mazowiecki_-_28.jpg/220px-Blue_Sources_Nature_Reserve_in_Tomaszow_Mazowiecki_-_28.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/60/Blaubeuren_Blautopf_20180804_04.jpg/220px-Blaubeuren_Blautopf_20180804_04.jpg)
Pramen je soustředěný přirozený vývěr podzemní vody na zemský povrch. Prameny se podle způsobu vývěru dělí na sestupné, výstupné a přelivné. Za příznivých hydrogeologických podmínek se od pramene vytvoří vodní tok, který odvádí vyvěrající vodu dále do vodní sítě. Jiným zdrojem vody je prosak, kde voda v místě nevyvěrá, ale pouze prosakuje. Pokud se na jednom místě vyskytuje více pramenů z téhož podzemního zdroje, označuje se místo jako prameniště.
Některé prameny vyvěrají přímo do vodního toku, jezera, moře, označují se jako utajené prameny. Z některého pramene se může stát utajený pramen i lidskou činností (vyvěrá na dně rybníka).
V České republice je pozorovací síť pramenů. U pozorovaných pramenů se měří vydatnost, teplota a pH. Jednotkou vydatnosti pramenů je l·s−1, při velkých vydatnostech m3·s−1.[1] K měření vydatnosti pramenů se používají objemové a hydraulické metody. Objemové měření vydatnosti je přímé, voda je zachycována do měrných nádob. Hydraulické metody jsou postaveny na základě hydraulických rovnic a empirických vztahů.[2]
Dělení pramenů
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Prameny.png/220px-Prameny.png)
Podle způsobu vývěru
[editovat | editovat zdroj]- sestupný – pramen je nejnižším bodem vodního sloupce:
- vrstevní – voda stéká pod povrchem po nepropustné vrstvě a v jednom místě proniká na povrch
- suťový – voda protéká pod sutí a na dolním konci suťoviště volně vytéká na povrch
- vrstevně-suťový – voda nejprve stéká pod povrchem a proniká do suťové vrstvy, z níž vytéká na povrch
- přelivný – voda se hromadí v podzemní zásobě, přes jejíž okraj přetéká na povrch
- výstupný – nejnižší bod vodního sloupce je pod úrovní pramene, vývěr je důsledkem tlaku přitékající vody:
- vrstevní – voda stéká pod povrchem a nepropustná vrstva se stáčí směrem vzhůru
- zlomový – voda vytéká prasklinami v nepropustné vrstvě
Podle teploty
[editovat | editovat zdroj]- prameny studené (s průměrnou teplotou nepřesahující 20 °C),
- prameny teplé (s průměrnou teplotou vyšší než 20 °C):[1]
Prameny v mytologii
[editovat | editovat zdroj]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d5/Klicava-studanka.jpg/220px-Klicava-studanka.jpg)
V minulosti byly prameny často předmětem lidové úcty; v západním světě byly v pohanských dobách často spojeny s různými bohy, v dobách křesťanských pak bývaly některé prameny zasvěceny svatým a byly považovány za léčivé.
Studánky
[editovat | editovat zdroj]Pro prameny doopravdy „na počátku toku“ se též vžil výraz studánka. V případě, že voda ze zdroje byla pitná, stavěly se nad zdrojem různé stříšky, aby se omezil dopad nečistot do vody.
Odkazy
[editovat | editovat zdroj]Reference
[editovat | editovat zdroj]Literatura
[editovat | editovat zdroj]- KÖSSL, Roman; CHÁBERA, Stanislav. Základy fyzické geografie : přehled hydrogeografie. České Budějovice: Jihočeská univerzita, 1999. ISBN 80-7040-348-9. S. 104.
Související články
[editovat | editovat zdroj]Externí odkazy
[editovat | editovat zdroj]Obrázky, zvuky či videa k tématu pramen na Wikimedia Commons
Téma Pramen ve Wikicitátech
Slovníkové heslo pramen ve Wikislovníku