vitare
Skočit na navigaci
Skočit na vyhledávání
latina
[editovat]výslovnost
[editovat]varianty zápisu
[editovat]- uitare, vītāre
sloveso
[editovat]- 1. konjugace (a-kmeny)
- tranzitivní
časování
[editovat]Čas | Osoba | Aktivum | Pasivum |
---|---|---|---|
Infinitiv | – | vītāre | vītārī |
Prézens sg. | 1. | vītō | vītor |
2. | vītās | vītāris | |
3. | vītat | vītātur | |
Prézens pl. | 1. | vītāmus | vītāmur |
2. | vītātis | vītāminī | |
3. | vītant | vītantur | |
Imperativ sg. | 2. | vītā! | – |
Imperativ pl.. | 2. | vītāte! | – |
Imperfektum sg. | 1. | vītābam | vītābar |
2. | vītābās | vītābāris | |
3. | vītābat | vītābātur | |
Imperfektum pl. | 1. | vītābāmus | vītābāmur |
2. | vītābátis | vītābāminī | |
3. | vītābant | vītābantur | |
Futurum sg. (první) | 1. | vītābō | vītābor |
2. | vītābis | vītāberis | |
3. | vītābit | vītābitur | |
Futurum pl. (první) | 1. | vītābimus | vītābimur |
2. | vītābitis | vītābiminī | |
3. | vītābunt | vītābuntur | |
Konjunktiv imperfekta sg. | 1. | vītārem | vītārer |
2. | vītārēs | vītārēris | |
3. | vītāret | vītārētur | |
Konjunktiv imperfekta pl. | 1. | vītārēmus | vītārēmur |
2. | vītārētis | vītārēminī | |
3. | vītārent | vītārentur | |
Konjunktiv prézenta sg. | 1. | vītem | vīter |
2. | vītēs | vītēris | |
3. | vītet | vītētur | |
Konjunktiv prézenta pl. | 1. | vītēmus | vītēmur |
2. | vītētis | vītēminī | |
3. | vītent | vītentur |
význam
[editovat]- (vitare +akuzativ) vyhýbat se, stříci se, vyvarovat se
- Stultī sunt vītandī. – Hlupákům by se měl člověk vyhnout.
- Ne umquam conēris difficultātēs vītāre... – Nikdy se nepokoušej(te) vyhnout potížím.