rozptýlit
Jump to navigation
Jump to search
Czech
[edit]Etymology
[edit]Inherited from Proto-Slavic *orzpyliti. Cognate with Polish rozpylić, Russian распылить (raspylitʹ). Equivalent to roz- + pyl + -it.
Pronunciation
[edit]Verb
[edit]rozptýlit pf (imperfective rozptylovat)
- to dispel
Conjugation
[edit]Conjugation
Infinitive | rozptýlit, rozptýliti | Active adjective | rozptýlivší |
---|---|---|---|
Verbal noun | rozptýlení | Passive adjective | rozptýlený |
Present forms | indicative | imperative | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
1st person | rozptýlím | rozptýlíme | — | rozptylme |
2nd person | rozptýlíš | rozptýlíte | rozptyl | rozptylte |
3rd person | rozptýlí | rozptýlí | — | — |
The verb rozptýlit does not have present tense and the present forms are used to express future only. |
Participles | Past participles | Passive participles | ||
---|---|---|---|---|
singular | plural | singular | plural | |
masculine animate | rozptýlil | rozptýlili | rozptýlen | rozptýleni |
masculine inanimate | rozptýlily | rozptýleny | ||
feminine | rozptýlila | rozptýlena | ||
neuter | rozptýlilo | rozptýlila | rozptýleno | rozptýlena |
Transgressives | present | past |
---|---|---|
masculine singular | — | rozptýliv |
feminine + neuter singular | — | rozptýlivši |
plural | — | rozptýlivše |
Derived terms
[edit]See also
[edit]Further reading
[edit]- “rozptýliti”, in Příruční slovník jazyka českého (in Czech), 1935-1957
- “rozptýliti”, in Slovník spisovného jazyka českého (in Czech), 1960–1971, 1989
- “rozptýlit”, in Internetová jazyková příručka (in Czech)