Tartu jõesadam
![]() | See artikkel vajab ajakohastamist. |
Tartu jõesadam paikneb Tartu kesklinnas Emajõe ääres. Peamiselt sõidavad Emajõel väikesed lõbusõidulaevad, samuti käib aeg-ajalt liiklus Piirissaare vahet.
Ajalugu
[muuda | muuda lähteteksti]Keskajal oli Tartu sadam tähtis nii kaubanduslikult kui ka sõjaliselt. Tartu kaudu kulges Pärnu–Tartu–Pihkva hansatee, kust suvel lotjade ja talvel regedega käis kaubandus ka Novgorodi vabariigiga.
Tartu jõesadam avati 1842. aastal, mil praeguse Võidu silla piirkonda ehitati esimene raudkividest kai. 1843. aastal lasti Tartu lähedal Kabinas vette Tartu kaupmehe F. W. Wegeneri ja Võisiku peeglivabriku omaniku C. G. Amelung tellimusel Kuigatsis ehitatud 20 meetri pikkune aurulaev Juliane Clementine. Toona tegi laev tegi esimese reisi Kabinast Pihkvasse[1], sõit kestis 12–14 tundi[2].
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/6/65/Tartu%2C_aurik_Salme_Emaj%C3%B5el.tif/lossy-page1-220px-Tartu%2C_aurik_Salme_Emaj%C3%B5el.tif.jpg)
1923. aastaks sõitis Tartus Peipsi ja Võrtsjärve suunal 10 aurulaeva.[1]
Eesti NSV-s oli Tartu Jõesadam ainus jõetranspordiettevõte.Jõesadam allus ENSV Kommunaalmajanduse Ministeeriumile. Eesti kogu veomahust langes 1970. aastal jõelaevandusele siiski vaid 0,1%, Tartu linna transpordiettevõtete kaubaveomahust moodustas jõesadama oma samal aastal 17,7%. Märgatavalt tihedam oli reisiliiklus. 1960. aastal käis Tartu jõesadama laevadega linnasisestel reisidel ligi 144 000 reisijat, neist 100 000 sõitis Rannale suvitama. Eesti sisevetel sõitis toona aastas ligi 180 000 reisijat.[3]
1992–1997 oli Tartu laevaliikluses paus, 1997. aastal pani OÜ Laevatöö Emajõel sõitma jõelaeva Pegasus ja tiiburi Polaris. Sellest saati on korduvalt peetud läbirääkimisi Tartu–Pihkva liini taasavamiseks, kuid tänini edutult.
Tänapäev
[muuda | muuda lähteteksti]Tänapäeval koosneb Tartu jõesadam kahest ühise administratsiooniga sadamast, mil on ka ühine kapten: Tartu Reisisadam ja Tartu Kaubasadam. Samuti toimib ühiselt olmejäätmete töötlemine ja võitlus õlireostusega. Mõned funktsioonid on omavahel jagatud: reisisadamas varustab väikelaevu bensiini ja diislikütusega tankla, kaubasadam võtab vastu pilsivett. Sadamate omanik on AS Tartu Sadam, mis kuulub Transcom Grupi kaudu ärimees Rein Kilgile (kes on ka AS-i Tartu Sadam nõukogu esimees). Kaubasadamat nimetatakse ka Tartu liivasadamaks.[4][5][6]
Kaubasadamasse viib raudteeharu, mis aga on plaanis likvideerida.
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ 1,0 1,1 Rainer Napits "Emajõe navigatsioonitingimused"[alaline kõdulink] Bakalaureusetöö keskkonnatehnoloogias, Tartu, 2010, lk 22-23
- ↑ Martin Pau "Suvine laevareis Pihkvasse jääb unistuseks"[alaline kõdulink] Postimees, 5. mai 1999
- ↑ Rainer Napits "Emajõe navigatsioonitingimused"[alaline kõdulink] Bakalaureusetöö keskkonnatehnoloogias, Tartu, 2010, lk 27
- ↑ Jaan Jalakas "INVENTUUR JA ÜLEVAADE VIRU-PEIPSI ALAMVESIKONNAS OLEVATEST SADAMATEST JA LAUTRIKOHTADEST"[alaline kõdulink] Tallinn, Eesti Vabariigi Keskkonnaministeeriumi info- ja tehnokeskus, 2003 (vigaderohke allikas)
- ↑ AS Tartu Sadam AS-i Transcom kodulehel
- ↑ "Kilgil on suur osa varast alles" Eesti Ekspress, 3. mai 2012
Välislingid
[muuda | muuda lähteteksti]- Aita Ottas "Jõesadam püsib pinnal" Postimees, 29.08.1997
- Rainer Napits "Emajõe navigatsioonitingimused" Bakalaureusetöö keskkonnatehnoloogias, Tartu, 2010