Eha Hiie
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Eha_Hiie_haud.IMG_20240805_154755_1.jpg/220px-Eha_Hiie_haud.IMG_20240805_154755_1.jpg)
Eha Hiie (aastani 1963 Eha Hiiesalu; 17. juuli 1937 Tallinn – 3. mai 2017) oli eesti kasvatusteadlane.
Lõpetas aastal 1958 Moskva Pedagoogilise Instituudi algõpetuse pedagoogika ja psühholoogia eriala kiitusega.
Töötas Tallinna 21. Keskkoolis algklasside õpetajana. Aastatel 1965–1969 oli ta Pedagoogika Teadusliku Uurimise Instituudis algõpetuse sektori juhataja.
1967. aastal kaitses ta pedagoogikateaduste kandidaadi kraadi.
1969. aastast oli ta Tallinna Pedagoogilise Instituudi algõpetuse pedagoogika ja psühholoogia kateedri juhataja, aastatel 1976–1993 pedagoogikateaduskonna dekaan.[1] 1990. aastast algõpetuse didaktika professor, 1997. aastast Tallinna Pedagoogikaülikooli (2005. aastast Tallinna Ülikooli) emeriitprofessor.[2]
Ta on koostanud algklasside õpikuid ja metoodilisi materjale õpetajatele.
Eha Hiie on maetud Kullamaa kalmistule.
Tunnustus
[muuda | muuda lähteteksti]- 1976 – Eesti NSV teeneline õpetaja
Viited
[muuda | muuda lähteteksti]- ↑ Tallinna Ülikool. In memoriam Eha Hiie[alaline kõdulink]
- ↑ "Tallinna Ülikooli emeriitprofessorid". Originaali arhiivikoopia seisuga 1. juuli 2017. Vaadatud 11. mail 2017.
Kirjandus
[muuda | muuda lähteteksti]- Eesti entsüklopeedia. 14. köide: Eesti elulood. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, 2000, lk 89.