Stéphane Mallarmé
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Portrait_of_St%C3%A9phane_Mallarm%C3%A9_%28Manet%29.jpg/220px-Portrait_of_St%C3%A9phane_Mallarm%C3%A9_%28Manet%29.jpg)
Stéphane Mallarmé (kodanikunimega Étienne Mallarmé; 18. märts 1842 Pariis – 9. september 1898 Valvins, Vulaines-sur-Seine, Seine-et-Marne) oli prantsuse sümbolistlik luuletaja. Tema luule inspireeris mitmeid 20. sajandi alguse kirjanikke, sealhulgas dadaiste, sürrealiste ja futuriste.
Stéphane Mallarmé sündis Pariisis. Kaotanud varases nooruses oma ema (1847), usaldati poisi kasvatamine vana-vanemate hoolde ning 1852. aastast pandi ta internaatkooli. Mallarmé noorust varjutas veel teisegi lähedase inimese surm: 1857. aastal suri luuletaja õde. Sel ajal kirjutas ta oma esimesed luuletused. Need olid tugevasti mõjutatud Victor Hugost, Théodore de Banville'ist ja Théophile Gautier'st.
Hiljem töötas Mallarmé inglise keele õpetajana mitmes Prantsusmaa linnas ning alates 1871. aastast Pariisis.
Hoolimata suhtelisest vaesusest, milles luuletaja elas kogu oma elu, oli Mallarmé kodu rue de Rome'il noorte intellektuaalide armastatud kogunemiskoht. Sinna koguneti arutlema luule, kunsti ja filosoofia üle. Rühm sai tuntuks nime all Les Mardistes, sest koosistumised toimusid teisipäeviti (prantsuse keeles mardi). Aastaid peeti neid Pariisi intellektuaalse elu südameks. Järjekindlalt külastasid kogunemisi W.B. Yeats, Rainer Maria Rilke, Paul Valéry, Stefan George, Paul Verlaine ja paljud teised.