Hangul
Hangul | |
---|---|
![]() Hangul kirjoitettu hangulilla havainnollistaen, miten merkit toimivat |
|
Kielet |
korean kieli cia-cia |
Kehittäjä | Sejong Suuri |
Aikakausi | 1400-luku– |
Kirjoitussuunta | vasemmalta oikealle |
ISO 15924 | Hang (286) |
Hangul (kor. 한글, hangeul, McCune-Reischauer: han'gŭl, Pohjois-Koreassa chosŏn'gŭl (조선글)) on korean aakkosto. Ennen hangulin kehittämistä koreaa kirjoitettiin kiinan merkeillä,[1] jotka koreaksi ovat hanja. Nimeä hangul ei voi kirjoittaa hanja-merkein, paitsi osa Han (한), joka merkitsee korealaista (
Hangul kirjoitetaan merkkeihin tavuittain. Tavut koostuvat 24 kirjaimesta (jamo), joista 14 on konsonantteja ja 10 vokaaleja. Aikaisemmin on käytetty kolmea muutakin konsonanttia ja yhtä vokaalia.
Historia
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hangul kehitettiin Korean Joseon-dynastian neljännen kuninkaan Sejong Suuren käskystä. Häntä nimitetään järjestelmän keksijäksi.[1] Järjestelmä valmistui vuonna 1443 tai tammikuussa 1444, ja julkaistiin 1446 dokumentissa nimeltä Hunmin Jeongeum. Tämä nimi annettiin myös aakkostolle. Dokumentin julkaisupäivä 9. lokakuuta on Etelä-Koreassa Hangul-päivä, Pohjois-Koreassa vastinetta vietetään 15. tammikuuta.
Kuningas Sejong halusi että hangeulia käytettäisiin hanja-merkkien lisänä, käytettäväksi pääasiassa hanja-merkkien opettamiseen. Tämä oli myös syynä niiden nimeen hunmin jeongeum, joka tarkoittaa ”oikeat äänteet kansan opetukseen”. Tuohon aikaan hanja-merkkejä osasivat lukea ja kirjoittaa vain miespuoliset aristokratian jäsenet, ja koska hanja oli ainoa käytössä oleva kirjoitusjärjestelmä, lukutaitoisia oli erittäin vähän. Oppinut eliitti vastusti hangul-järjestelmää ja piti hanjaa ainoana oikeana kirjoitusjärjestelmänä. Se aiheutti hangul-vastaisuutta myös hallinnossa, ja Joseon-dynastian kymmenes kuningas Yeonsan-gun kielsi vuonna 1504 hangul-järjestelmän opettamisen ja sen käytön asiakirjoissa. Hangul-järjestelmää olivat alkaneet käyttää naiset ja kouluttamattomat henkilöt.
Kun nationalismi rantautui Japanista Koreaan, eräät uudistusmieliset alkoivat pitää hangul-järjestelmää kansallisena symbolina. Se otettiin japaninmielisten poliitikkojen ajaman Gabo-reformin myötä ensimmäistä kertaa käyttöön virallisissa asiakirjoissa vuonna 1894. Japanin miehitettyä Korean 1910, hangul-järjestelmän opetuksesta tehtiin kouluissa pakollinen.
Hunminjeongeum Society -niminen yksityinen ajatushautomo on yrittänyt levittää hangul-merkistöä aasialaisiin ilman kirjoitusjärjestelmää oleviin kieliin. Vuonna 2009 hangulia kokeiltiin epävirallisesti Baubaun kaupungissa Kaakkois-Sulawesissa, Indonesiassa, cia-cia-kielen kirjoitusjärjestelmänä.[2][3] Lokakuuhun 2012 mennessä oli varmistunut, että merkistö ei lopulta kuitenkaan vakiintunut käyttöön Indonesiassa.[4]
Kirjaimet (jamo)
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]”Jamo” (자모, Hanja:
- 14 yksinkertaista konsonanttia
- 5 kaksoiskonsonanttia
- 11 monimutkaista konsonanttia
- 10 yksinkertaista vokaalia
- 11 diftongia
Konsonantit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Peruskirjainten muodot pohjautuvat kielen, suulaen, hampaiden ja kurkun aseman kuvaukseen. Konsonantit voidaan jakaa neljään ryhmään, tässä sulkeissa annetut nimet ovat perinteiset sinokorealaiset lingvistiset termit.
- Velaarit (아음 ;
牙 音 ; a-eum; "poskihammasäänteet"):- ㄱ g, ㅋ k
- perusmuoto: ㄱ on sivukuva kielestä koskettamassa kitapurjetta.
- Alveolaarit (설음 ;
舌 音 ; seol-eum; "kielelliset äänteet"):- ㄴ n, ㄷ d, ㅌ t, ㄹ r tai l jos se on tavun viimeinen merkki (esim. 러시아 lausutaan "reosia" mutta 헬싱키 lausutaan "helsinki". Huomaa ㄹ-merkin sijainti näissä sanoissa.).
- perusmuoto: ㄴ on sivukuva kielen kärjestä koskemassa hammasvallia.
- Bilabiaalit (순음 ;
唇音 ; sun-eum; "labiaaliäänteet"):- ㅁ m, ㅂ b, ㅍ p
- perusmuoto: ㅁ kuvastaa huulia.
- Dentaalisibilantit (치음 ;
齒音 ; chieum; "hammasäänteet"):- ㅅ s, ㅈ j, ㅊ ch
- perusmuoto: ㅅ oli alun perin muodoltaan kuin kiila /\, ilman huipulla olevaa yhteistä nyppyä. Se on sivukuva hampaista.
- Glottaalit (후음 ;
喉 音 ; hueum; "kurkkuäänet"):- ㅇ ng (tavun alussa mykkä), ㅎ h
- perusmuoto: ㅇ kuvaa kurkun muotoa.
Vokaalit
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vokaalit muodostuvat kolmesta elementistä:
- Vaakasuora viiva kuvastaa maata
- Piste kuvastaa taivasta (myöhemmin muotoutunut lyhyeksi viivaksi
- Pystysuora viiva kuvastaa seisovaa ihmistä
Yhdessä niistä muodostuu erilaisia yhdistelmiä, jotka kuvastavat vokaaliäänteitä:
- Yksinkertaiset vokaalit:
- Vaakasuorat vokaalit: äännetään suuontelon etuosassa
- ㅗ o
- ㅜ u
- ㅡ eu (ŭ)
- Pystysuorat vokaalit: äännetään suuontelon takaosassa
- ㅏ a
- ㅓ eo (ŏ)
- ㅣ i
- Vaakasuorat vokaalit: äännetään suuontelon etuosassa
- Yhdistelmävokaalit: yhdistävät yksinkertaisia vokaaleja
- ㅐ = ㅏ + ㅣ ae, Muistuttaa suomen ä-äännettä.
- ㅔ = ㅓ + ㅣ e
- ㅘ = ㅗ + ㅏ wa
- ㅙ = ㅗ + ㅏ + ㅣ wae
- ㅚ = ㅗ + ㅣ oe, Muistuttaa suomen ö-äännettä.
- ㅝ = ㅜ + ㅓ wo (wŏ, weo)
- ㅞ = ㅜ + ㅓ + ㅣ we
- ㅟ = ㅜ + ㅣ wi, Muistuttaa suomen y-äännettä.
- ㅢ = ㅡ + ㅣ ui (ŭi)
- palatalisoituneet vokaalit: Latinisoidaan muotoon y-, kirjoitetaan lisäämällä ylimääräinen veto viivan yhteyteen
- ㅑ = ㅣ + ㅏ ya
- ㅕ = ㅣ + ㅓ yeo
- ㅛ = ㅣ + ㅗ yo
- ㅠ = ㅣ + ㅜ yu
- ㅒ = ㅣ + ㅐ yae
- ㅖ = ㅣ + ㅔ ye
Aakkosjärjestys
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hangul-järjestelmässä jokainen tavu alkaa konsonantilla. Mikäli konsonanttia tavun alussa ei ääntämyksessä ole, kirjoitetaan tavun alkuun kirjain ㅇ (tavun lopussa ng), joka ei koskaan äänny tavun alussa. Siten vokaalialkuiset tavut myös aakkosjärjestyksessä järjestetään ㅇ-kirjaimen kohdalle. Nykyisen aakkosjärjestyksen asetti Choi Sejin vuonna 1527.
Etelä- ja Pohjois-Koreassa käytetään hieman toisistaan poikkeavaa aakkosjärjestystä, joista kumpikin kuitenkin noudattaa Choi Sejinin peruskirjainten järjestystä.
Etelä-Korean järjestys
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Konsonanttien järjestys on:
ㄱ ㄲ ㄴ ㄷ ㄸ ㄹ ㅁ ㅂ ㅃ ㅅ ㅆ ㅇ ㅈ ㅉ ㅊ ㅋ ㅌ ㅍ ㅎ
Kaksoiskonsonantit sijoitetaan heti niitä vastaavan yksinkertaisen kirjaimen jälkeen.
Vokaalien järjestys on:
ㅏ ㅐ ㅑ ㅒ ㅓ ㅔ ㅕ ㅖ ㅗ ㅘ ㅙ ㅚ ㅛ ㅜ ㅝ ㅞ ㅟ ㅠ ㅡ ㅢ ㅣ
Pohjois-Korean järjestys
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Konsonantit:
ㄱ ㄴ ㄷ ㄹ ㅁ ㅂ ㅅ ㅇ ㅈ ㅊ ㅋ ㅌ ㅍ ㅎ ㄲ ㄸ ㅃ ㅆ ㅉ ㅇ
Ensimmäinen ㅇ vastaa tavunloppuista äännettä /ng/. Toinen ㅇ on tavun alkuinen mykkä äänne. Kaksoiskirjaimet ovat lopussa, ennen mykkää ㅇ:a, mutta kaikkien muiden kirjainten jälkeen, toisin kuin Etelä-Koreassa.
Vokaalit:
ㅏ ㅑ ㅓ ㅕ ㅗ ㅛ ㅜ ㅠ ㅡ ㅣ ㅐ ㅒ ㅔ ㅖ ㅚ ㅟ ㅢ ㅘ ㅝ ㅙ ㅞ
ㅐ ja ㅔ sijoitetaan kaikkien perusvokaalien jälkeen, ei ㅏ:n ja ㅓ:n perään.
Kirjainten nimet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Aakkosten nimi on "ganada-järjestys" (가나다
Konsonanttien nimet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Konsonanteilla on nykyisin kaksitavuiset nimet, joissa kyseinen konsonantti esiintyy sekä nimen alussa, että lopussa.
Kirjain | Nimi |
ㄱ | giyeok (기역) |
ㄴ | nieun (니은) |
ㄷ | digeut (디귿) |
ㄹ | rieul (리을) |
ㅁ | mieum (미음) |
ㅂ | bieup (비읍) |
ㅅ | shiot (시옷) |
ㅇ | ieung (이응) |
ㅈ | jieut (지읒) |
ㅊ | chieut (치읓) |
ㅋ | kieuk (키읔) |
ㅌ | tieut (티읕) |
ㅍ | pieup (피읖) |
ㅎ | hieut (히읗) (Huomaa loppukonsonantin ㅎ poikkeuksellinen ääntämys) |
Kolmea lukuun ottamatta nimeämisjärjestelmä on kirjain + i + eu + kirjain. Ensimmäisen tavun muodostaa "kirjain + i"-yhdistelmä, toisen "eu + kirjain". Poikkeavat kolme ovat g, d ja s, sillä tavuille euk, eut ja eus ei ole hanja-merkkejä. Yeok (
Alun perin Choi antoi kirjaimille j, ch, k, t, p ja h epäsäännölliset yksitavuiset nimet ji, chi, ki, ti, pi ja hi. Nämä muutettiin nykyiselleen vuonna 1933.
Kaksoiskonsonanttien nimissä on sana ssang (쌍), joka merkitse ”kaksosta” tai ”kaksinkertaista” ennen kirjaimen nimeä.
Kirjain | Nimi |
ㄲ | ssang giyeok (쌍 기역) |
ㄸ | ssang digeut (쌍 디귿) |
ㅃ | ssang bieup (쌍 비읍) |
ㅆ | ssang shiot (쌍 시옷) |
ㅉ | ssang jieut (쌍 지읒) |
Vokaalien nimet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Vokaalien nimet ovat yksinkertaisesti kyseiset äänteet. Tosin, koska järjestelmään kuuluu konsonanttimerkki jokaisen tavun alussa, näidenkin eteen on kirjoitettava mykkä ㅇ (ieung).
Kirjain | Nimi |
ㅏ | a (아) |
ㅐ | ae (애) |
ㅑ | ya (야) |
ㅒ | yae (얘) |
ㅓ | eo (어) |
ㅔ | e (에) |
ㅕ | yeo (여) |
ㅖ | ye (예) |
ㅗ | o (오) |
ㅘ | wa (와) |
ㅙ | wae (왜) |
ㅚ | oe (외) |
ㅛ | yo (요) |
ㅜ | u (우) |
ㅝ | weo (워) |
ㅞ | we (웨) |
ㅟ | wi (위) |
ㅠ | yu (유) |
ㅡ | eu (으) |
ㅢ | eui (의) |
ㅣ | i (이) |
Käytöstä poisjääneet kirjaimet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alkuperäisistä kirjaimista ovat jääneet pois käytöstä seuraavat:
- ㆍ tai 丶 (arae-a tai araea): Lausutaan IPA: [ʌ], samantapaisesti kuin eo.
- esiintyi vain tavussa ㆎ (area-ae)
- ㅿ (bansiot) [z]
- ㆆ (yeorinhieut, 여린히읗; tai 된이응 ”kevyt hieut” tai ”kaksois-ieung”) [glottaalifrikatiivi/-pysäys]: "kevyempi kuin ㅎ ja raskaampi kuin ㅇ".
- ㆁ (yetieung, 옛이응) [nollamerkki]: Nyt yhdistynyt samaksi kuin ㅇ (ieung), joka perinteisesti ääntyi vain [ŋ]. Tietokoneen kirjasimissa yetieung on vähemmän pyöreä kuin ieung. Käsinkirjoituksessa siinä ei koskaan ole pientä vetoa ympyrän huipulla kuten ieung:ssa.
Lisäksi on olemassa viisi käytöstä poistunutta muodoltaan johdettua kirjainta, jotka kuvastavat yksittäistä äännettä:
- ㅱ (ipsul-gabyeoun-mieum) [ɱ]
- ㅸ (ipsul-gabyeoun-bieup) [ɸ]
- ㅹ (ipsul-gabyeoun-ssang-bieup) [
β ] - ㆄ (ipsul-gabyeoun-pieup) [ɸʰ]
- ㆅ (ssang-hieut) [x]
Kirjoitus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Hangulia voidaan kirjoittaa sekä vaaka- että pystysuoraan. Perinteinen kirjoitussuunta on sama kuin kiinan, siis ylhäältä alas ja oikealta vasemmalle. Ju Si-gyeong ajoi vaakasuoraa järjestelmää, ja se muovautui yleiseksi käytännöksi (vasemmalta oikealle ja ylhäältä alas).
Katso myös
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ a b Kuninkaan varastetusta hatusta paljastui salaisuus. Yle.fi uutiset. Viitattu 27.2.2013.
- ↑ Park Si-soo: Indonesian Tribe Picks Hangeul as Writing System Korea Times. 6.8.2009. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)
- ↑ Lee Tae-hoon: Hangeul didn’t become Cia Cia’s official writing Korea Times. 6.10.2010. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)
- ↑ Lee Tae-hoon: Gov’t to correct textbook on Cia Cia Korea Times. 18.10.2012. Viitattu 11.2.2020. (englanniksi)