Pingyuan
Pingyuan | |
---|---|
![]() Pingyuan |
|
![]() |
|
Aluksen vaiheet | |
Rakentaja | Foochowin laivastontelakka |
Kölinlasku | 1. tammikuuta 1883 |
Laskettu vesille | 1888 |
Palveluskäyttöön | 1890 |
Poistui palveluskäytöstä | 21. toukokuuta 1905 |
Loppuvaihe | upposi osuttuaan miinaan 18. syyskuuta 1904 |
Tekniset tiedot | |
Uppouma | 2 185 t |
Pituus | 60,96 m (kokonaispituus) |
Leveys | 12,19 m |
Syväys | 4,19 m |
Koneteho | 2 400 shp |
Nopeus | 10,5 solmua |
Miehistöä | 202 |
Aseistus | |
Aseistus |
1 × 10″ tykki 2 × 6″ tykkiä 8 × konekivääriä 4 × 18″ torpedoputkea |
Pingyuan (kiin.
Valmistus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Pingyuan tilattiin Foochowin laivastontelakalta Mawwista, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1883. Alus laskettiin vesille 1888 ja valmistui vuonna 1890.[1]
Palvelus
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Alus liitettiin valmistuttuaan Beiyangin laivastoon, jonka mukana se osallistui ensimmäisessä Kiinan–Japanin sodassa Jalujoen taisteluun 27. heinäkuuta 1894. Alus pakeni muun laivaston mukana Port Arthuriin ja edelleen Weihaiweihin, jonka kukistuttua keisarillisen Japanin laivasto valtasi aluksen helmikuussa 1895. Se otettiin 16. maaliskuuta palvelukseen nimellä Ping Yuen Go, ja alus osallistui sodan lopun taistelutoimiin keisarillisen Japanin laivastossa.
Alus luokiteltiin 21. maaliskuuta ensimmäisen luokan tykkiveneeksi, ja se nimettiin Heieniksi vuonna 1900. Samalla aluksen saksalaisvalmisteiset Kruppin tykit vaihdettiin brittiläisiksi ja alus sijoitettiin tykistökoululaivaksi. Venäjän–Japanin sodassa alus kuului 3. laivueeseen, jonka mukana se osallistui Port Arthurin piiritykseen. Heien osui miinaan Port Arthurin länsipuolella Pigeon Bayssä 18. syyskuuta 1904 menettäen liikuntakykynsä, ja se haaksirikkoutui vielä samana päivänä kovassa merenkäynnissä. Alus poistettiin alusluettelosta 21. toukokuuta 1905.
![]() |
Edeltäjä: Jingyuan-luokka |
Kiinan keisarillisen laivaston panssariristeilijät | Seuraaja: ei |
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- Gardiner, Robert (toim.): Conway’s All the World’s Fighting Ships 1860–1905. Lontoo: Conway Maritime Press, 2002. ISBN 0-85177-133-5. (englanniksi)
Viitteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Gardiner 2002, s. 220.