Pyreneläistyyppinen ranskanseisoja
Pyreneittenseisoja | |
---|---|
![]() |
|
Avaintiedot | |
Alkuperämaa |
![]() |
Määrä | Suomessa rekisteröity 2[1] |
Rodun syntyaika | 1400-luku |
Alkuperäinen käyttö | kanalintujen metsästys (seisova lintukoira) |
Nykyinen käyttö | metsästys |
Muita nimityksiä | braque français - type Pyrénées, French Pointer - Pyrenean type, Französischer Vorstehhund - Typus Pyrenäen, braco francés - tipo Pirineos, prantsuse pürenee linnukoer |
FCI-luokitus |
ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset; #134 |
Ulkonäkö | |
Säkäkorkeus |
uros 47–58 cm; narttu 47–56 cm |
Väritys | kastanjanruskea, kastanjanruskea-valkoinen, ruskea-roan tai brown & tan |
Pyreneittenseisoja, virallisesti pyreneläistyyppinen ranskanseisoja (ransk. braque français, type Pyrénées), eli pieniranskanseisoja (ransk. braque français de petite taille) on ranskalainen koirarotu, kahdesta ranskanseisojaksi nimetystä rodusta pienempi. Se on Ranskassa paikallisista "braque"-tyypin lyhytkarvaisista seisojista kaikkein suosituin.[2] Vuonna 2018 se oli Ranskassa gascognenseisojan kanssa yhteen laskettuna 10. suosituin paikallinen rotu[3] – listauksessa se on 11. suosituin, mutta tämä johtuu ainoastaan siitä, että virallinen listaus laskee myös madagaskarilaisen coton de tuléarin ranskalaiseksi roduksi.
Ulkonäkö
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/Pyreneanpointer1.jpg/250px-Pyreneanpointer1.jpg)
Pyreneläinen rotu on gascognelaista sukulaistaan kevytrakenteisempi, sen huulet ovat vähemmän riippuvat, sen nahka on tiiviimmin pinnanmyötäinen ja sen eturaajat ovat kevytrakenteisemmat. Kirsu on kastanjanruskea. Häntä voi olla täysipitkä tai luonnontöpö. Karvapeite on lyhyempi kuin gascognenseisojalla. Väritys on joko yksivärinen kastanjanruskea, kastanjanruskea valkoisin merkein, valkoinen kastanjanruskein pilkutuksin (ticking/speckled) tai kastanjanruskea punaisin (tan) -merkein (brown & tan). Urosten säkäkorkeus vaihtelee 47–58 cm ja narttujen 47–56 cm välillä; ihannekorkeus on 50–55 cm.[4]
Luonne ja käyttäytyminen
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Rotu on ystävällinen, lempeä ja nöyrä.[2]
Alkuperä
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]Pyreneläistyyppinen seisoja on kotoisin Keski-Pyreneiltä ja Lounais-Ranskasta. Se polveutuu erään teorian mukaan sukupuuttoon kuolleesta charlesinseisojasta[5], kun taas toinen teoria mainitsee sen kantaroduiksi vanhan espanjalaisen seisojan (luultavasti navarranseisoja) ja southern houndin. Nykyinen rotu on ollut olemassa jo 1400-luvulta lähtien ja sen uskotaan olevan kaikkien nykyisten lyhytkarvaisten seisojien kantarotu. 1800-luvun lopulla havaittiin, että ranskanseisojia oli itse asiassa kaksi eri tyyppiä (FCI:n mukaan nykyisin kaksi kokonaan erillistä rotua). Pyreneläinen muunnos miellytti ennen kaikkea metsästäjiä jotka halusivat gascognelaista nopeamman ja kevyemmän kanakoiran.[2]
Lähteet
[muokkaa | muokkaa wikitekstiä]- ↑ Ranskanseisoja, pyreneläistyyppi. KoiraNet-Jalostustietojärjestelmä. Haettu 3.2.2019.
- ↑ a b c Braque Francais Pyrenean. American Kennel Club. Haettu 3.2.2019.
- ↑ LOF 2018: Quid des races françaises? Société Centrale Canine. Haettu 4.2.2019.
- ↑ Ranskanseisoja, pyreneläistyyppi: Rotumääritelmä. Suomen Kennelliitto. Haettu 3.2.2019.
- ↑ Morris, D. Dogs: The Ultimate Dictionary of over 1000 Dog Breeds. Trafalgar Square, North Pomfret: 2008. ISBN978-1-57076-410-3.