Suu
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/99/Mirounga_leonina_cropped.jpg/220px-Mirounga_leonina_cropped.jpg)
Suu (lat. os) on suuonteloon johtava, esimerkiksi ihmisellä leukojen ja huulien rajoittama aukko. Suu voi viitata myös itse suuonteloon tai kuvainnollisesti sisäänmeno- tai ulostuloaukkoon kuten luolan suuhun tai joen suuhun.
- Suu: miehessä sielun portti, naisessa sydämen viemäri. (Ambrose Bierce) [1]
- Katso suuhun: taudit käyvät sisälle siitä. (George Herbert) [1]
- On omakii suu vieraan veronen. (Leppävirta) (KRA)
- Suu ei kulu suudellessa, käsi kättä annettaissa. (Orimattila) (KRA)
- Suu hyvän tuntee, kieli makean maistaa. (Ylöjärvi) (KRA)
- Suu makiin maistaa, kieli kypsen koittelee. (Kitee) (KRA)
- Suu on lapsen aitta. (Kuusankoski) (KRA)
- Suu on syrämen tulkki. (Vähäkyrö) (KRA)
- Suu on viisas pimeessäkin. (Hämeenlinna) (KRA)
- Suu puhuu sydämen kyllyydestä. (Helsinki) (KRA)
- Suu sanan erehryttää. (Ilmajoki) (KRA)
- Suu se on ku ravintos tarvitte, nenä saa hajustakin. (Mynämäki) (KRA)
- Suu säkkiä myöten. (Ahlainen) (KRA)
- Suun anto on persehen pesti. (Pelkosenniemi) (KRA)
- Suun kautta mieli haisee. (Pielinen) (KRA)
- Suurus suus, pualpääväne puus ja ehtolinen emänän kylkiluus. (Nousiainen) (KRA)
- Suus särje sydän! (Rauma) (KRA)
- Suussa ompi köyhän aitta. (Virolahti) (KRA)
- Suusta lehmäkin lypsää, sonnalla pelto kasvaa. (Isokyrö) (KRA)
- Suustas lehm lypsä, muttei pitkäst hännästäs. (Kalanti) (KRA)
- Suuta korviin ja mahaa poloviin, kun rikkaan ruokaa syää. (Töysä) (KRA)
Lähteet
[muokkaa]- ↑ 1,0 1,1 Laine, Jarkko (toim.): Suuri sitaattisanakirja, s. 393. Otava, 1989. ISBN 9511109618.