eis
![]() |
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]eis (5)
- (musiikki) ylennetty e-sävel, enarmoninen sävelen f kanssa
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | eis | eisit |
genetiivi | eisin | eisien (eisein) |
partitiivi | eisiä | eisejä |
akkusatiivi | eis; eisin |
eisit |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | eisissä | eiseissä |
elatiivi | eisistä | eiseistä |
illatiivi | eisiin | eiseihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | eisillä | eiseillä |
ablatiivi | eisiltä | eiseiltä |
allatiivi | eisille | eiseille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | eisinä | eiseinä |
translatiivi | eisiksi | eiseiksi |
abessiivi | eisittä | eiseittä |
instruktiivi | – | eisein |
komitatiivi | – | eiseine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | eisi- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
- |
Käännökset
[muokkaa]Hollanti
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]eis m. (monikko eisen)
Liittyvät sanat
[muokkaa]Latina
[muokkaa]Pronomini
[muokkaa]eīs