ilmalento
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- sinkoutuminen ilmaan, yleensä jonkin törmäyksen tai putoamisen tuloksena
- Hurja ilmalento päin mäntyä – kuljettaja loukkaantui lievästi
- 20 metrin ilmalento ja auto täysin romuksi
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈilmɑˌlent̪o/
- tavutus: il‧ma‧len‧to
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | ilmalento | ilmalennot |
genetiivi | ilmalennon | ilmalentojen |
partitiivi | ilmalentoa | ilmalentoja |
akkusatiivi | ilmalento; ilmalennon |
ilmalennot |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | ilmalennossa | ilmalennoissa |
elatiivi | ilmalennosta | ilmalennoista |
illatiivi | ilmalentoon | ilmalentoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | ilmalennolla | ilmalennoilla |
ablatiivi | ilmalennolta | ilmalennoilta |
allatiivi | ilmalennolle | ilmalennoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | ilmalentona | ilmalentoina |
translatiivi | ilmalennoksi | ilmalennoiksi |
abessiivi | ilmalennotta | ilmalennoitta |
instruktiivi | – | ilmalennoin |
komitatiivi | – | ilmalentoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | ilmalenno- | |
vahva vartalo | ilmalento- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- ilmalento Kielitoimiston sanakirjassa
Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kotimaisten kielten keskuksen Nykysuomen sanalista v. 1 (lataussivu): taivutustyyppi 1-J