lautta
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]- pölleistä tai tukeista koottu tilapäinen kelluva liikkumisväline, puulautta
- sisävesien alus, liikenneväline, joka kuljettaa joen tai vastaavan ylitse, lossi
- Joen yli pääsee joko siltaa pitkin tai lautalla.
- pyöreän puutavaran uitossa käytettävä puomeilla ympäröity muodostelma, puulautta
- Nykyisin uitettava puutavara on yleensä nipuissa, ns. avouitosta on luovuttu suuren tavarahukan vuoksi.
- veden pinnalla kelluva suurehko kerääntymä, esimerkiksi jäälautta, öljylautta, levälautta
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈlɑu̯t̪ːɑ/
- tavutus: laut‧ta
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | lautta | lautat |
genetiivi | lautan | lauttojen (lauttain) |
partitiivi | lauttaa | lauttoja |
akkusatiivi | lautta; lautan |
lautat |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | lautassa | lautoissa |
elatiivi | lautasta | lautoista |
illatiivi | lauttaan | lauttoihin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | lautalla | lautoilla |
ablatiivi | lautalta | lautoilta |
allatiivi | lautalle | lautoille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | lauttana | lauttoina |
translatiivi | lautaksi | lautoiksi |
abessiivi | lautatta | lautoitta |
instruktiivi | – | lautoin |
komitatiivi | – | lauttoine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | lauta- | |
vahva vartalo | lautta- | |
konsonantti- vartalo |
- |
Etymologia
[muokkaa]indoeurooppalainen, mahdollisesti germaaninen laina[1]
Käännökset
[muokkaa]Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]autolautta, junalautta, jäälautta, kumilautta, lauttajää, lauttaliikenne, lauttasatama, lauttasilta, lauttaväylä, lauttayhteys, nippulautta, pelastuslautta, porauslautta, puoliuppolautta, puulautta, suurlautta, tukkilautta, öljylautta, öljynporauslautta
Aiheesta muualla
[muokkaa]Viitteet
[muokkaa]- ↑ Kaisa Häkkinen: Suomi on kuuden kerroksen kieli. Tiede, 2018. Artikkelin verkkoversio (doc).