mestaruus
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]mestaruus (40)
- kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen
- Hamilton voitti F1-mestaruuden tänä vuonna.
- ammattialan mestarina toimiminen
- Tuleva mestaruus on kisällin uran suurin innoitin.
- Huippuosaamista edellyttävä mestaruus on vaatimuksena joidenkin töiden tekemiselle.
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈmest̪ɑruːs/
- tavutus: mes‧ta‧ruus
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | mestaruus | mestaruudet |
genetiivi | mestaruuden | mestaruuksien |
partitiivi | mestaruutta | mestaruuksia |
akkusatiivi | mestaruus; mestaruuden |
mestaruudet |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | mestaruudessa | mestaruuksissa |
elatiivi | mestaruudesta | mestaruuksista |
illatiivi | mestaruuteen | mestaruuksiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | mestaruudella | mestaruuksilla |
ablatiivi | mestaruudelta | mestaruuksilta |
allatiivi | mestaruudelle | mestaruuksille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | mestaruutena | mestaruuksina |
translatiivi | mestaruudeksi | mestaruuksiksi |
abessiivi | mestaruudetta | mestaruuksitta |
instruktiivi | – | mestaruuksin |
komitatiivi | – | mestaruuksine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | - | |
heikko vartalo | mestaruude- | |
vahva vartalo | mestaruute- | |
konsonantti- vartalo |
mestaruut- |
Etymologia
[muokkaa]mestari + mestarina oleminen + us
Käännökset
[muokkaa]1. kilpailun tai kilpailusarjan voittaminen
|
|
Liittyvät sanat
[muokkaa]Yhdyssanat
[muokkaa]hallimestaruus, ikämiesmestaruus, mestaruuskilpailu, mestaruuskisa, mestaruusmitali, mestaruusottelu, mestaruusturnaus
Aiheesta muualla
[muokkaa]- mestaruus Kielitoimiston sanakirjassa