onkia
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]onkia
- (taivutusmuoto) monikon partitiivimuoto sanasta onki
Verbi
[muokkaa]- kalastaa käyttämällä onkea
- (kuvaannollisesti) yrittää saada vaivihkaa tietoja jostakin asiasta, urkkia
Ääntäminen
[muokkaa]- IPA: /ˈoŋkiɑˣ/, [ˈo̞ŋk̟iɑ̝]
- tavutus: on‧ki‧a
Käännökset
[muokkaa]2. kuvaannollinen
Ks. urkkia |
Liittyvät sanat
[muokkaa]Johdokset
[muokkaa]Aiheesta muualla
[muokkaa]- onkia Kielitoimiston sanakirjassa