raahaaminen
Suomi
[muokkaa]Substantiivi
[muokkaa]raahaaminen (38)
- teonnimi verbistä raahata
Taivutus
[muokkaa]Taivutus | ||
---|---|---|
sijamuoto | yksikkö | monikko |
kieliopilliset sijamuodot | ||
nominatiivi | raahaaminen | raahaamiset |
genetiivi | raahaamisen | raahaamisten raahaamisien |
partitiivi | raahaamista | raahaamisia |
akkusatiivi | raahaaminen; raahaamisen |
raahaamiset |
sisäpaikallissijat | ||
inessiivi | raahaamisessa | raahaamisissa |
elatiivi | raahaamisesta | raahaamisista |
illatiivi | raahaamiseen | raahaamisiin |
ulkopaikallissijat | ||
adessiivi | raahaamisella | raahaamisilla |
ablatiivi | raahaamiselta | raahaamisilta |
allatiivi | raahaamiselle | raahaamisille |
muut sijamuodot | ||
essiivi | raahaamisena (raahaamisna) |
raahaamisina |
translatiivi | raahaamiseksi | raahaamisiksi |
abessiivi | raahaamisetta | raahaamisitta |
instruktiivi | – | raahaamisin |
komitatiivi | – | raahaamisine- + omistusliite |
vartalot | ||
vokaalivartalo | raahaamise- | |
heikko vartalo | - | |
vahva vartalo | - | |
konsonantti- vartalo |
raahaamis- |