סיליקון ואדי
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7f/Matam_hi-tech_park_%28Haifa%29.jpg/250px-Matam_hi-tech_park_%28Haifa%29.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/41/Microoft_Israel_Hertzliah.jpg/250px-Microoft_Israel_Hertzliah.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cd/Azorim_Park_PT.jpg/250px-Azorim_Park_PT.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/HaBarzel_029.jpg/250px-HaBarzel_029.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0b/PXL_20230910_121023614.jpg/250px-PXL_20230910_121023614.jpg)
סיליקון ואדי הוא כינוי סלנג לאזור המשתרע לאורך מישור החוף בישראל, והמתאפיין בריכוז צפוף של תעשיות היי-טק. מקורו של הכינוי הוא במשחק מילים ובהחלפת המילה האנגלית "ואלי" (Valley - עמק) ב"ואדי" שמקורה בעגה מזרח תיכונית, הדומות בצליל ובמשמעות.
בשל קוטנה היחסי של מדינת ישראל, הכינוי כולל לעיתים גם מתחמי הייטק שאינם נמצאים במישור החוף, כגון אלה שבאזור ירושלים, באר שבע, קריית גת ויקנעם. השטח הכלול בסיליקון ואדי הוא כ-6,000 קמ"ר, ועיקרו במרכז ישראל.
היסטוריה
[עריכת קוד מקור | עריכה]ענף ההיי-טק החל להתפתח בישראל בשנות ה-60 של המאה ה-20, עם היווסדן של מספר חברות, כמו ECI Telecom, תדיראן ואלרון. האמברגו הצרפתי שהוטל על ישראל לאחר מלחמת ששת הימים, גרם להתפתחותה של תעשייה צבאית שמטרתה הייתה להשיג יתרון טכנולוגי על מדינות ערב. בשלבים מאוחרים יותר החל חלק מתעשיות צבאיות אלה לפתח גם יישומים אזרחיים. יתרונה היחסי של ישראל בא לידי ביטוי כאשר תעשיית המחשוב העולמית החלה שמה דגש רב יותר על תוכנה ביחס לחומרה, וחברות ישראליות החלו מתבלטות בשוק הבינלאומי. בשנות ה-80 של המאה ה-20 קמו בישראל חברות היי טק שאיתרו ופיתחו תחומי ייצור שלא כוסו על ידי חברות אמריקאיות מקבילות, ובין 1984 ל-1991 גדל שווי ייצוא מוצרי התוכנה מישראל מ-5 מיליון ל-110 מיליון דולר. עם זאת, הפריצה המהותית של יצרניות ההיי טק הישראליות התרחשה בשנות ה-90 של המאה ה-20, בעקבות השקעות של קרנות הון סיכון ותמיכה ממשלתית באמצעות "תוכנית יוזמה", והענף זכה להכרה מקצועית ותקשורתית בינלאומיות. חברות בינלאומית, כדוגמת יבמ, אינטל, Yahoo!, גוגל, פתחו מרכזי פיתוח בישראל.
עם חברות ההיי טק הבולטות שפועלות בישראל נמנות החברות הישראליות, אמדוקס, קומברס, צ'קפוינט, קבוצת רד-בינת, רדווין, מרקורי, אורבוטק וגילת רשתות לווין, וחברות בנות לחברות אמריקאיות: מוטורולה, אינטל, מיקרוסופט, HP ורבות אחרות. בתל אביב לבדה פעלו בסוף 2019 מרכזי פיתוח של 107 חברות רב-לאומיות.[1] כן פועלות בישראל חברות הייטק ישראליות שנמכרו לחברות זרות, שהותירו בישראל את מרכזי הפיתוח. בולטות בקטגוריה זו חברת מיראביליס, יצרנית ICQ וחברת "Waze Mobile", יצרנית אפליקציית הניווט Waze. בנוסף ישנם סטארט-אפים פופולריים כמו Conduit, בבילון תוכנה ועוד.
מתחמים
[עריכת קוד מקור | עריכה]
מרכז:
|
צפון:
דרום: |
לקריאה נוספת
[עריכת קוד מקור | עריכה]- דן סינור ושאול זינגר, מדינת הסטארט-אפ, כנרת זמורה-ביתן דביר והוצאת מטר, 2011
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- אקונומיסט, סיליקון ואדי, באתר TheMarker, 21 במרץ 2008
- שי אספריל, מחלת הסטארט־אפ, באתר כלכליסט, 21 בנובמבר 2013
- יניב הלפרין, חצי מהתוצר של ההיי-טק הישראלי – מחברות זרות, "אנשים ומחשבים", 1 בדצמבר 2014
הערות שוליים
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ^ בילי פרנקל, ת"א הפכה למעצמת הייטק: יותר מ-100 חברות רב לאומיות פועלות בה, באתר ynet, 26 בפברואר 2020