תהרוג אותי וזהו
מראה
![]() | |
סוגה | קומדיית מצבים |
---|---|
יוצרים | סטיבן לוויתן |
שחקנים |
ג'ורג' סיגל לורה סאן ג'אקומו ונדי מאליק אנריקו קולאנטוני דייוויד ספייד |
ארץ מקור | ארצות הברית |
שפות |
אנגלית ![]() |
מספר עונות | 7 |
מספר פרקים | 148 |
הפקה | |
הפצה |
Sony Pictures Television ![]() |
אורך פרק | 25 דקות |
שידור | |
רשת שידור |
NBC (ארצות הברית) ערוץ 3 (ישראל) ביפ (ישראל) |
תקופת שידור מקורית | 4 במרץ 1997 – 16 באוגוסט 2003 |
קישורים חיצוניים | |
אתר רשמי | |
דף התוכנית ב-IMDb | |
![]() ![]() |
תהרוג אותי וזהו (באנגלית: !Just Shoot Me) היא סדרת סיטקום אמריקנית של חברת NBC. הסדרה עלתה לראשונה לאוויר במהלך 1997 וירדה בשנת 2003 לאחר 7 עונות. הסדרה מביאה אל המסך את סיפורו של המגזין הבדיוני "סומק" (Blush), ועובדיו.
הדמויות ושחקניהן
[עריכת קוד מקור | עריכה]דמויות ראשיות
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ג'ק גאלו (שחקן: ג'ורג' סיגל): המוציא לאור של המגזין. רואה עצמו כאיש חשוב בעל עוצמה, שכולם צריכים לציית לו. עם כל זאת, לג'ק התנהגות ילדותית והוא מעולם לא השקיע זמן בבתו מאיה. ג'ק התחתן והתגרש 4 פעמים. עד העונה ה-7 היה נשוי לאישה צעירה מבתו, איתה הוליד את בתו השנייה, האנה.
- אחד האירועים החשובים בחייו מדי שנה הוא בחירת 100 האנשים המשפיעים בניו יורק.
- הוא לא יכול לעשות שום דבר בעבודתו ללא העוזר האישי שלו, דניס פינץ', שתמיד עושה כל מה שהוא אומר לו.
- דניס פינץ' (שחקן: דייוויד ספייד): עוזרו האישי של ג'ק. הוא קטן, חרמן וילדותי. הוא אוהב משחקי מחשב, דוגמניות, חתולים ומתיחות על חשבון אנשים. הדמות הנבזית בסדרה והוא מקדיש את רוב זמנו לרקיחת מזימות ומתיחות על חשבון אנשים. בעבר היה נשוי לדוגמנית על, אך על מנת להשיג אותה היה צריך לשקר בנוגע לכל דבר בחייו במשך מספר חודשים.
- דניס אובססיבי לגבי ג'ק גאלו, ועושה כל דבר שהוא אומר לו. במהלך חתונתה של נינה, הוא מגלף דמות פסל קרח בדמותו של ג'ק לאחר שביקשו ממנו להכין פסל קרח, בטענה ש"זה הדבר היחיד שהוא זוכר בראש".
- במהלך הסדרה מגלים כי בעבר דניס היה חנון קטן ולאחר שראה אישה בלונדינית שמזמרת דקלומים מטופשים ובעלת שמחת חיים קופצנית - הוא מתחיל לאמץ התנהגות זו, ורק כך הוא קיבל התנהגות זו. הוא והאישה יצאו במהלך מספר פרקים עד שדניס הבין כי הוא לא יכול לצאת עם מישהי שהוא יודע מה היא תעשה כל הזמן.
- מאיה גאלו (שחקנית: לורה סאן ג'אקומו): עורכת המאמרים במגזין. הדמות הצדקנית בסדרה שמשתדלת להציל את העולם מכל פגע סביבתי או חברתי. היא פמיניסטית, שומרת זכויות אדם ובעלי חיים והתכוונה בעבר להתגייס לחיל השלום. במהלך הסדרה היה לה רומן עם אליוט דימורו, שנגמר לאחר שהציע לה נישואים וקיבל לאחר מכן ' רגליים קרות '.
- אליוט דימורו (שחקן: אנריקו קולאנטוני): הצלם הראשי של המגזין. הוא מציג עצמו כאומן, אך עושה זאת בעיקר כיוון שהוא רודף נשים. בעבר היה לו רומן עם מאיה גאלו, שנגמר בכך שרצה להנשא לה וחטף התקף חרדה. אליוט תמיד פוחד לאבד את עבודתו, ובגלל זה לעיתים גורם לג'ק להרגיש יותר טוב ממנו מאשר באמת. לאליוט יש אבא רגזן, אמא דאגנית ואח תחמן, ששלוש פעמים במהלך הסדרה עובד על כולם וגורם לכולם להכניס כסף לכיסו.
- נינה ואן הורן (שחקנית: ונדי מאליק): עורכת האופנה של המגזין. אלכוהוליסטית ובעבר הייתה דוגמנית על. היא מתרפקת בעיקר על עברה ומעידה על כך שהייתה עם רוב הגברים הבולטים בתעשיית המוזיקה והבידור. היא נשואה בסוף הסדרה לסיימון, כוכב רוק בריטי מפורסם מאוד בעל שם עולמי, שמאופיין, על פי נינה, כ- "סוטה חרמן ומבוגר שלא יכול לשמור את ' זה ' במכנסיו".
- נינה נכנסה להריון בגיל 15 ושלחה את בתה לאימוץ, ובמהלך הסדרה היא מגלה את הבת, וגם את הבת של הבת. ככה מתגלה לנינה שהיא סבתא. הידיעה הזו הופכת את עולמה והיא מתביישת בעובדה זו.
דמויות משנה
[עריכת קוד מקור | עריכה]- ויקי קוסטה (שחקנית: רנה סופר): כאשר ג'ק היה אחרי משבר קשה, שהרגיש שנכשל עם העיתון חיפש רענון חדש ומקורי. הוא נתקל בוויקי בחנות עיתונים באמצע הרחוב והציע לה עבודה במגזין. לוויקי היה הרבה להגיד על מה שקורה במגזין, דבר שהפך אותה אהובה על ג'ק אך בהתחלה כל הצוות שנא אותה (דבר שהשתנה בהמשך).
הייתה נשואה לכבאי בשם פיט, אך לאחר שמצאה אותו שוכב עם חברתה הטבוה ביותר היא שנאה אותו וזרקה את דבריו לרחוב. לפני עבודתה במגזין היא הייתה ספרית שיער, והיא גם חזרה לעבודה זו לאחר שעזבה את המגזין.
- קווין ליוטה (שחקן: בריאן פוסן): מחלק הדואר ההזוי. קווין הגיע משום מקום והוא בעיקר מפחיד את כל הצוות, בדרך כלל הוא מופיע משום מקום או מגיב בצורה אגרסיבית מידי לדברים שקורים, על אף אדישותו. לקווין קול טנור שמרגש את ג'ק, אך הוא מתבייש להשתמש בו. היה בעבר שותפו לדירה של דניס פינץ'.
קישורים חיצוניים
[עריכת קוד מקור | עריכה]"תהרוג אותי וזהו", במסד הנתונים הקולנועיים IMDb (באנגלית)
"תהרוג אותי וזהו", באתר Rotten Tomatoes (באנגלית)
- "תהרוג אותי וזהו", באתר Metacritic (באנגלית)
"תהרוג אותי וזהו", במסד הנתונים הקולנועיים KinoPoisk (ברוסית)