השלים
הִשְׁלִים
[עריכה]ניתוח דקדוקי - פועל | |
---|---|
כתיב מלא | השלים |
שורש וגזרה | שׁ־ל־ם |
בניין | הִפְעִיל |
- עשה מלאכה עד סופה; מילא חסרון.
- ”מֵקִים דְּבַר עַבְדּוֹ, וַעֲצַת מַלְאָכָיו יַשְׁלִים; הָאֹמֵר לִירוּשָׁלִַם תּוּשָׁב, וּלְעָרֵי יְהוּדָה תִּבָּנֶינָה – וְחָרְבוֹתֶיהָ אֲקוֹמֵם.“ (ישעיהו מד, פסוק כו)
- ”מָעוֹת חֻלִּין וּמָעוֹת מַעֲשֵׂר שֵׁנִי שֶׁנִּתְפַּזְּרוּ, מַה שֶּׁלִּקֵּט, לִקֵּט לְמַעֲשֵׂר שֵׁנִי עַד שֶׁיַּשְׁלִים, וְהַשְּׁאָר חֻלִּין.“ (משנה, מסכת מעשר שני – פרק ב, משנה ה)
- ”מַתְחִיל בַּתּוֹרָה וּמַשְׁלִים בַּנָּבִיא; רַבִּי יוֹסֵי אוֹמֵר, אִם הִשְׁלִים בַּתּוֹרָה, יָצָא.“ (משנה, מסכת ראש השנה – פרק ד, משנה ו)
- ”הָיוּ מִתְעַנִּין וְיָרְדוּ לָהֶם גְּשָׁמִים קֹדֶם הָנֵץ הַחַמָּה, לֹא יַשְׁלִימוּ; לְאַחַר הָנֵץ הַחַמָּה, יַשְׁלִימוּ.“ (משנה, מסכת תענית – פרק ג, משנה ח)
- עשה הסכם שלום עם; הפסיק יחסי איבה ועוינות.
- ”וְאִם־לֹא תַשְׁלִים עִמָּךְ, וְעָשְׂתָה עִמְּךָ מִלְחָמָה; וְצַרְתָּ עָלֶיהָ.“ (דברים כ, פסוק יב)
- ”לֹא־הָיְתָה עִיר אֲשֶׁר הִשְׁלִימָה אֶל־בְּנֵי יִשְׂרָאֵל, בִּלְתִּי הַחִוִּי ישְׁבֵי גִבְעוֹן; אֶת־הַכֹּל לָקְחוּ בַמִּלְחָמָה.“ (יהושע יא, פסוק יט)
- ”בִּרְצוֹת יהוה דַּרְכֵי־אִישׁ; גַּם־אוֹיְבָיו יַשְׁלִם אִתּוֹ.“ (משלי טז, פסוק ז)
- ”וַיִּרְאוּ עַבְדֵי הֲדַדְעֶזֶר כִּי נִגְּפוּ לִפְנֵי יִשְׂרָאֵל, וַיַּשְׁלִימוּ עִם־דָּוִיד וַיַּעַבְדֻהוּ...“ (דברי הימים א׳ יט, פסוק יט)
- בהשאלה מן (2): התיחס למצב כנתון והפסיק לנסות לשנותו.
- עליך להשלים עם העובדה שמצבך לא ישתפר בקרוב.
גיזרון
[עריכה]- כאן יש לכתוב את מקור המילה או הצרף.
צירופים
[עריכה]נגזרות
[עריכה]מילים נרדפות
[עריכה]ניגודים
[עריכה]
1 |
2 |
3 |
תרגום
[עריכה]1
- אנגלית: complete
2, 3
- אנגלית: make peace
ראו גם
[עריכה]השורש שׁלם | ||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|