מתוך ויקימילון, מיזם רב לשוני ליצירת מילון חופשי שיתופי.
ניתוח דקדוקי
|
כתיב מלא |
מפשעה
|
הגייה* |
mifsa'a
|
חלק דיבר |
שם־עצם
|
מין |
נקבה
|
שורש |
פ־שׂ־ע
|
דרך תצורה |
משקל מִקְטָלָה
|
נטיות |
ר'מִפְשָׂעוֹת
|
- מקום החיבור של הירכיים עם הבטן התחתונה.
- ”וַיִּקַּח חָנוּן אֶת-עַבְדֵי דָוִיד וַיְגַלְּחֵם וַיִּכְרֹת אֶת-מַדְוֵיהֶם בַּחֵצִי עַד-הַמִּפְשָׂעָה וַיְשַׁלְּחֵם“ (דברי הימים א׳ יט, פסוק ד)
- המילה מופיעה פעם אחת במקרא, בפסוק לעיל. מן פסע שבמקרא הוא פֶּשַֹע.
- רש"י – עד ערותן פנים ואחור (ובשמואל ב׳ י, פסוק ד) כתיב שְׁתוֹתֵיהֶם עד ערותן כמו חֲשׂוּפַי שֵׁת עֶרְוַת מִצְרָיִם.
- מצודת ציון – כמו המפסעה בסמ"ך והוא מלשון פסיעה ור"ל הרגלים שפוסעים בהם והוא כינוי לעגבות שהיא ברגלים ממעל ושמה יכלה חצי המלבוש.
|
![ויקישיתוף](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4a/Commons-logo.svg/20px-Commons-logo.svg.png) תמונות ומדיה בוויקישיתוף: מפשעה |