Ostvaruje svoj prvi nastup na nekom od ATP turnira. Prošavši uspješno kvalifikacije u Marseilleu, plasira se u glavni turnir, gdje u prvom kolu gubi od 3. nositelja Novaka Đokovića. Godinu završava na 422. mjestu ATP ljestvice.
Prvi put u karijeri ostvaruje proboj u prvih 100 najboljih tenisača. Njegov drugi četvrtfinale karijere dolazi na ATP turniru u Stockholmu (poraz od Ivana Ljubičića). Tijekom sezone kao kvalifikant uspijeva se kvalificirati za glavne turnire pet puta, uključujući i Australian Open, Wimbledon i US Open, dosegnuvši drugo kolo svaki put. Najveću pobjedu u sezoni, ali i u dotadašnjoj karijeri, ostvaruje na Australian Openu, gdje pobjeđuje broj 23 Juana Carlosa Ferrera u pet setova, prije nego što izgubi u 2. kolu od Stefana Koubeka. Na Challenger turnirima, ostvaruje 19-12 u pobjedama, osvojivši pritom naslov na Astana-2 turniru (Igor Kunitsyn) u studenom i finale u Ostravi (Lukáš Rosol) u svibnju. Godinu završava na 88. mjestu ATP ljestvice s omjerom pobjeda 8-7 i zaradom od 189.953 dolara.
Na prvom Grand Slam turniru godine, Australian Openu, u prvom kolu predaje meč Fredericu Gilu. Na sljedeća dva Grand Slam turnira također gubi u prvim kolima. Popravlja dojam na US Openu gdje je u prvom kolu bio bolji od Japanca Hirokija Moriye, ali u drugom kolu gubi od kasnijeg pobjednika turnira, Andyja Murraya.
Na Australian Openu, po prvi puta u karijeri stiže do trećeg kola nekog Grand Slam turnira. U prvom kolu bio je bolji od Kineza Di Wua, a u drugom kolu od Finca Nieminena. U trećem kolu ipak gubi od desetoga nositelja Richarda Gasqueta. U prvom kolu Roland Garrosa, u izuzetno zahtjevnom ogledu gubi od Argentina Guida Pelle, 10:12 u petom setu. Na Wimbledonu izuzetno dobro pripremljen, Dodig je stigao do osmine finala, odnosno četvrtog kola. U dvoboju osmine finala uzima prvi set Davidu Ferreru, a zatim gubi tri seta zaredom. Međutim, na Wimbledonu Dodig nije ostao zapamćen samo zbog ulaska u osminu finala u pojedinanoj konkurenciji, nego i zbog ulaska u finale tog istog turnira u parovima. U paru s Brazilcem Marcelom Melom ostvario je nekoliko briljantnih pobjeda prije samog finala, ali u završnici braća Bryan (Bob i Mike) su s 3:1 u setovima ipak bili bolji. Na US Openu stiže do trećeg kola gdje u tri seta gubi od Rafaela Nadala. Još jedan odličan rezultat u paru s Marcelom Melom ostvario je stigavši do polufinala, gdje su izgublili od austrijsko-brazilskog para Peya/Soares.
U završnici Roland Garrosa igrao je u paru s Indijkom Saniom Mirzom protiv Švicarke Martine Hingis i Indijca Leandera Paesa i izgubio 6:4, 4:6 i u pripetavanju 8:10. U polufinalu muških parova s Brazilcem Marcelom Melom izgubio je od Feliciana i Marca Lopeza.[3]