Újszövetség
Újszövetség | |
(Újtestamentum) | |
![]() | |
Az Újszövetség részlete egy 3. századi papiruszon | |
Szerző | 15-16 szerző [1] |
Eredeti cím | Ἡ Καινὴ Διαθήκη |
Megírásának időpontja | 1−2. század [1] |
Nyelv | koiné görög |
Témakör | vallási tanítások, intések, őskeresztény történelem, próféciák |
Műfaj | könyvgyűjtemény |
Részei | →a Biblia könyvei |
Kiadás | |
Magyar kiadás | sok kiadás [2][3][4] |
Külső hivatkozás | http://www.biblia.hu/ |
![]() A Wikimédia Commons tartalmaz Újszövetség témájú médiaállományokat. |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f6/Bibel-1.jpg/220px-Bibel-1.jpg)
Az Újszövetség vagy Újtestamentum a keresztény bibliai kánon második része. Jézus tanításait, életét és személyét, valamint az első századi kereszténység eseményeit tárgyalja. Az Újszövetség hátterét, a keresztény Biblia első részét Ószövetségnek (Héber Biblia) hívják, ezt a két részt együtt a keresztények Szentírásnak tekintik.[5] Az Újszövetséget zömmel az 1. század második felében, továbbá a 2. század elején írták.[1][6]
Az Újszövetség elnevezése
[szerkesztés]A keresztény Biblia két részének elnevezésére a szövetség és a testamentum szavak egyaránt használatosak. A magyar Újszövetség a görög Ἡ Καινὴ Διαθήκη (Hé Kainé Diathéké) ill. a latin Novum Testamentum fordítása. Az Újtestamentum (vagy régiesen Új Testamentom) elnevezés a latin alakot őrzi.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/ba/The_Evangelist_Matthew_Inspired_by_an_Angel.jpg/220px-The_Evangelist_Matthew_Inspired_by_an_Angel.jpg)
- Az Újszövetség név bibliai magyarázata
A Héber Biblia több szövetséget is említ Istennel, amelyek közül a legfontosabbat Mózes népével kötötte Isten az Egyiptomból való kivonuláson és a Tízparancsolaton keresztül. Isten kőtáblákra írta fel a törvényeket, amelyeket a zsidó népnek be kellett tartani. Ha nem tartották be, bűneik miatt egy helyettesítő áldozatot kellett bemutatniuk az Istennek felajánlott újszülött bárány vérével. Az új szövetség elnevezés erre a régebbi szövetségre utal vissza, amely régebbi szövetséget ószövetségnek neveznek.
Ezen újabb szövetség meghirdetése Jeremiás próféta látomására nyúlik vissza, amikor így szól:
- „Ímé, eljőnek a napok, azt mondja az Úr: és új szövetséget kötök az Izráel házával és a Júda házával. Nem ama szövetség szerint, a melyet az ő atyáikkal kötöttem az napon, a melyen kézen fogtam őket, hogy kihozzam őket Égyiptom földéből, de a kik megrontották az én szövetségemet, noha én férjök maradtam, azt mondja az Úr.” (…)
- (Ószövetség, Jeremiás könyve, 31:31-32; fordította Károlyi Gáspár)
Az új szövetségről maga Jézus Krisztus is beszélt, amikor az utolsó vacsorán az ünnepi bor elfogyasztása előtt így szólt a tanítványaihoz: E pohár az új szövetség, az én vérem által, amely tiérettetek ontatik ki. (Lukács 22,20).
Pál apostol azt tanítja A zsidókhoz írt levélben, hogy Názáreti Jézus új szövetséget kötött Isten és az emberiség között. E szövetség lényege, hogy Jézus Krisztus, a Messiás kereszthalálával megváltotta az emberiséget az eredendő bűntől, ezért aki hisz benne és követi az Ő tanításait, annak megadatik az örök élet. Ez az új szövetség ellentmond annak, amit Mózes közvetítésével kötött Isten a kivonulás idején (lásd: a zsidókhoz írt levél 8. és 9. fejezet). A korai keresztények úgy tartották, hogy a Jézus után írt könyvek megerősítették ezt az új szövetséget, ezért nevezték el azokat az új szövetség könyveinek vagy egyszerűen Újszövetségnek, a korábbi könyveket pedig Ószövetségnek.
- Az újtestamentum szó
A latin nyelvű bibliafordításokban a görög Diathéké („szövetség”) kifejezés visszaadására a kissé eltérő konnotációjú testamentum szót használták, amely hétköznapi jelentése „végrendelet”. Lényegében azonban mind a görög, mind a latin szó a héber ברית (berith, brisz) "szövetség" szót kívánják visszaadni, bár a latin kifejezés ugyanakkor keresztény szemszögből át is értelmezi azt. A 2. században élt Tertullianus volt az első, aki a Biblia két részére a vetus testamentum (régi testamentum) és novum testamentum (új testamentum) szavakat használta, például Marcion ellen című munkája 3. könyvében.
Az Újszövetség keletkezése
[szerkesztés]Újszövetség |
---|
Jézus semmit sem írt, az apostolokat bízta meg, hogy az utókornak továbbadják történetét és tanításait. Minden, amit az apostolok írtak, kánoni tekintéllyel bír. A történetkritikai bibliakutatás álláspontja szerint az egyes iratokat később a kor szükségletei szerint átírták, kihagytak vagy betoldottak részeket[forrás?]. Születtek olyan iratok, amelyek nem őrződtek meg, másokat megőriztek, azonban módosítottak rajta.
Az Újszövetség könyveinek feltételezett keletkezési ideje és szerzője:
Könyv | Keletkezési idő és szerző (A hagyomány alapján)[7] |
Történetkritikai bevezetéstudomány álláspontja[7] |
Egyéb, széles körben elterjedt nézet alapján[8] |
Első ismert másolattöredék keletkezése |
---|---|---|---|---|
Máté | 40-70 között Máté |
1. század ismeretlen szerző |
kb. 85 körül | 150-200 között[9] |
Márk | 40-70 között Márk |
70 körül [10] névtelen szerző |
1. század | 250 körül[11] |
Lukács | 61-63 között Lukács |
80–110 között, de bizonyítékok vannak arra, hogy még a 2. században is átdolgozták.[12] névtelen szerző |
80–90 | 175–250 között[13][14] |
János | 70-100 között János |
az 1. század vége vagy a 2. sz. eleje Nem János evangélista, hanem ismeretlen szerző[15] |
90 körül | 125–160 között[16] |
Apostolok Csel. | 63-80 Lukács |
80–120 között [17] |
95-100 | 250 körül |
Római levél | 55-58 | 56-57 | 57 | 175-225 között[18] |
1-2. Kor. levél | 57-58 | 55-57 | 56-58 | 175-225 között[18] |
Galata levél | 55-58 | 55 | 55 | 175-225 között[18] |
Efézus levél | kb. 62 Pál |
80–100 között [19][20][21] Pál tanítványa lehetett |
80-90 Pál nevét használó ismeretlen szerző (pszeudoepigráf)[22] |
175-225 között[18] |
Filippi levél | 61-64 | 54-55 | 54-55 | 175-225 között[18] |
Kolossé levél | 62 Pál |
59 körül bizonytalan |
1. század Pál nevét használó ismeretlen szerző (pszeudoepigráf)[22] |
175-225 között [18] |
1. Thessz. levél | 51-52 | 50-51 körül | 51 körül | 175-225 között[18] |
2. Thessz. levél | 52 | 50-52 körül bizonytalan szerző |
kb. 51 vagy a 70-es évek bizonytalan szerző |
300 körül[23] |
1-2. Tim. levél | 63, 66 | 1. vagy 2. század ismeretlen szerző |
1. vagy 2. század Pál nevét használó pszeudoepigráf (hamis forrásmegjelölésű) levelek [24] |
350 körül[25] |
Titusz levél | kb. 65 | 1. vagy 2. század ismeretlen szerző |
1. vagy 2. század Pál nevét használó pszeudoepigráf (hamis forrásmegjelölésű) levél [24] |
200 körül[26] |
Filemon levél | kb. 62 | 60 körül | 54–55 körül | 3. század[27] |
Zsidókhoz írt lev. | kb. 63 Pál |
70-90 a páli teológia hatása alatt álló ismeretlen szerző |
80-90 ismeretlen szerző |
2-3. század[28] |
Jakab levele | 44-49 között Jakab |
az 1. század végén ismeretlen szerzőjű hamisítvány (pszeudoepigráf)[29][30] |
65–85 | 3. század[31] |
Péter 1. levele | 66 körül Péter |
1. század vége, Nem Péter, hanem egy ismeretlen szerző[32][33] |
75-90 | 3-4. század[34] |
Péter 2. levele | 67 körül Péter |
80-180 között ismeretlen szerző |
110 körül ismeretlen szerző |
3-4. század[34] |
János 1-3 levele | 1. század végén János |
96-110 Egyik levelet sem János apostol írta.[35] |
90-110 | 3. század[36] |
Júdás levele | kb. 67-70 Júdás |
bizonytalan, más valaki írta |
50 és 110 között, más valaki írta[37] |
3-4. század[34] |
Jelenések | 95-96 János |
Leginkább 95 körül,[8] Nem János, hanem a nevét használó ismeretlen személy.[38] |
95 körül | 150-200 között[39] |
Ősi kéziratai
[szerkesztés]Az Újszövetség 27 könyvének eredeti kéziratai elvesztek. A legkorábbi fennmaradt újszövetségi kézirat, a 125 körül Egyiptomban készült Rylands-papirusz János evangéliumának egy töredékét őrizte meg. A legkorábbi fennmaradt kódex pedig a 4. század első felében keletkezett Codex Sinaiticus.
Az Újszövetség legkorábbi kéziratai három formában maradtak ránk:
- görög kéziratok
- A görög kéziratok különböznek egymástól az írás anyagában (papirusz, pergamen), és írás módjában (egyszerű kéziratok és majuszkulák).
- régi fordítások
- Ősfordításoknak nevezik az újszövetség szír, latin és kopt nyelvű ókori fordításait. A szír és a latin 200 évvel régiebbek a koptnál. A szír fordítások közül a legismertebb a Peshitta. A latin fordítások közül a legismertebbek a Vetus Latina és a Vulgata (az előbbi javított változata). Két kopt fordítást ismerünk: az egyiket a 3. század közepéről és egy másikat néhány évszázaddal későbbről.
- az egyházatyák idézetei
- Az első századok egyházatyái írásaikban, kommentáraikban több tízezer újszövetségi szöveget idéznek.
Jézus személyes tanítványainak halála után az őskeresztények, hogy megőrizzék Jézus tanítását, létrehozták az evangéliumok és egyéb szent iratok gyűjteményét. Az eredetileg különálló könyvek és iratok csak lassan szerveződtek gyűjteménybe (lásd: Bibliai kánon). A gyűjteményt pedig tovább kellett másolni.
Az Újszövetség fennmaradt korai (4-9. század) kéziratainak jelenleg ismert száma 5686, valamint több mint 19000 korai fordítás létezik. Fontosabb kódexek: Codex Vaticanus (350 körül), Codex Sinaiticus (4. század eleje), Codex Alexandrinus (5. század), Efrém újraírt kódexe (5. század, teljes Bibliának készült), Béza kódex (5-6. század, görög-latin kétnyelvű kódex), Washingtoni Kódex (4. század vége, az evangéliumokat tartalmazza), Koridetki kódex (7-8. század), Augilusi kódex (9. század). A papiruszok ezeknél 100-200 évvel régebbiek. Nevezetes közülük a már említett Ryland papirusz, a teljes János-evangéliumot megőrző Bodmer II. papirusz (200 körül), a Michigan-Dublin papirusz (200 körül, Pál leveleinek nagy része), és a Chester-Beatty papirusz (3. század, a 4 evangélium, az ApCsel és a Jel töredékei). A kis-ázsiai görög egyházak őrizték meg az Újszövetség ősi kéziratainak legnagyobb részét.
Az Újszövetség tartalma
[szerkesztés]Az Újszövetséget alkotó 27 könyvet és iratot, az úgynevezett kanonikus könyveket Athanasius, Alexandria püspöke állapította meg először 367-ben, 39-es ünnepi körlevelében a saját egyházmegyéje területére. A gyűjteményből kihagyott könyveket apokrif iratoknak nevezik.
Evangéliumok
[szerkesztés]Az evangéliumok Jézus Krisztus földi munkásságát mutatják be. Tartalmazzák Jézus tanításait és jövendöléseit. Tudósítanak Jézus születéséről és haláláról, és bemutatják hogyan hívta el az apostolokat.
Történeti könyv
[szerkesztés]Az apostolok hittérítő útjairól szólnak, miképpen hirdetik Jézus tanait, az új vallást. Beszámolnak arról is, miképpen jutott el az új vallás, a kereszténység a Római Birodalom szívébe, Rómába is. A könyv nagyobb része Pál apostol missziós útjairól szól, aki az evangéliumot elvitte a pogányokhoz.
Apostoli levelek
[szerkesztés]- Pál levelei
- 6. Pál levele a rómaiakhoz
- 7. Pál első levele a korinthosziakhoz
- 8. Pál második levele a korinthosziakhoz
- 9. Pál levele a galatákhoz
- 10. Pál levele az epheszosziakhoz
- 11. Pál levele a filippieknek
- 12. Pál levele a kolosszébeliekhez
- 13. Pál első levele a thesszalonikaiakhoz
- 14. Pál második levele a thesszalonikaiakhoz
- 15. Pál első levele Timótheoszhoz
- 16. Pál második levele Timótheoszhoz
- 17. Pál levele Titushoz
- 18. Pál levele Filemonhoz
- 19. A zsidókhoz írt levél
- Egyetemes levelek
- 20. Jakab levele
- 21. Péter első levele
- 22. Péter második levele
- 23. János első levele
- 24. János második levele
- 25. János harmadik levele
- 26. Júdás levele
Prófétai könyv
[szerkesztés]Bibliográfia
[szerkesztés]- Archibald Robertson: A kereszténység eredete, Bp., Gondolat, 1972
- Vanyó László: Az ókeresztény egyház irodalma I., Jel kiadó 1997
- Benyik György: Az újszövetségi szentírás, Szeged, JATE Press, 1995
Érdekességek
[szerkesztés]- A Káldi György féle szentírásfordítás (nyelvében megújítva, javítva a Neovulgáta alapján) székely-magyar rováskiadása 2011. Karácsonyára készült el.[40]
Kapcsolódó szócikkek
[szerkesztés]Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ a b c Ehrman, Bart D. (1997). The New Testament: A Historical Introduction to the Early Christian Writings. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-508481-8, page 8.: "Az Újszövetség huszonhét görög nyelvű könyvet tartalmaz, tizenöt vagy tizenhat különböző szerzőtől, akik más keresztény egyénekhez vagy közösségekhez szóltak, i.sz. 50 és 120 között.
- ↑ Károlyi-biblia
- ↑ Magyar Bibliatársulat, Budapest, 2001, ISBN 963-300-857-3
- ↑ A Szentírás új világ fordítása
- ↑ BBC - Religions - Christianity: The Bible (brit angol nyelven). www.bbc.co.uk . (Hozzáférés: 2020. szeptember 23.)
- ↑ Perkins, Pheme (2012). Reading the New Testament: An Introduction. Paulist Press. ISBN 9780809147861
- ↑ a b Vankó-Reisinger: Bevezetés a Biblia tanulmányozásához, 1993
- ↑ a b Pheme Perkins: Reading the New Testament: An Introduction
- ↑ Papyrus 104
- ↑ Leander, Hans (2013). Discourses of Empire: The Gospel of Mark from a Postcolonial Perspective. Atlanta: Society of Biblical Literature. ISBN 978-1-58983-889-5.
- ↑ Papyrus 45
- ↑ Perkins, Pheme (2009). Introduction to the Synoptic Gospels. Eerdmans. ISBN 978-0-8028-6553-3.
- ↑ Papyrus 4
- ↑ Papyrus 75
- ↑ Harris, Stephen L. , Understanding the Bible (Palo Alto: Mayfield, 1985) p. 355
- ↑ Rylands Library Papyrus P52
- ↑ Tyson, Joseph B., (April 2011). "When and Why Was the Acts of the Apostles Written?", in: The Bible and Interpretation: Egyre több tudós részesíti előnyben az Apostolok Cselekedeteinek megírásának késői dátumát, azaz i.sz. 110-120 körüli dátumot. Három tényező támasztja ezt alá: "...A growing number of scholars prefer a late date for the composition of Acts, i.e., c. 110-120 CE. Three factors support such a date. First, Acts seems to be unknown before the last half of the second century. Second, compelling arguments can be made that the author of Acts was acquainted with some materials written by Josephus, who completed his Antiquities of the Jews in 93-94 CE...Third, recent studies have revised the judgment that the author of Acts was unaware of the Pauline letters."
- ↑ a b c d e f g Papyrus 46
- ↑ Ehrman, Bart D. (2004). The New Testament: A Historical Introduction to the Early Christian Writings. New York: Oxford. pp. 381–84. ISBN 0-19-515462-2
- ↑ Markus Barth, Ephesians: Introduction, Translation, and Commentary on Chapters 1–3 (New York: Doubleday & Co., 1974), 50–51
- ↑ https://web.archive.org/web/20090104184919/http://www.nccbuscc.org/nab/bible/ephesians/intro.htm
- ↑ a b Ehrman, Bart. Forged. HarperOne (2011. augusztus 9.). ISBN 978-006-201262-3
- ↑ Papyrus 92
- ↑ a b Ehrman, Bart. Forged. HarperOne, 93–105. o. (2011. augusztus 9.). ISBN 978-006-201262-3
- ↑ Codex Sinaiticus
- ↑ Papyrus 32
- ↑ Papyrus 87
- ↑ Papyrus 46
- ↑ Perkins, Pheme (2012). Reading the New Testament: An Introduction. Paulist Press. ISBN 9780809147861.
- ↑ Ehrman, Bart D. (2012). Forged: Writing in the Name of God – Why the Bible's Authors Are Not Who We Think They Are. New York: HarperOne. pp. 192–99. ISBN 978-0062012623.
- ↑ Papyrus 20 ; Papyrus 23
- ↑ Moyise, Steve. The Old Testament in the New. A&C Black, 116. o. (2004. december 9.). ISBN 978-0-567-08199-5
- ↑ Stephen L. Harris. Understanding the Bible. Mayfield, 388. o. (1992). ISBN 978-1-55934-083-0 „Most scholars believe that 1 Peter is pseudonymous (written anonymously in the name of a well-known figure) and was produced during postapostolic times.”
- ↑ a b c Papyrus 72
- ↑ "Noha az ősi hagyományok János apostolnak tulajdonítják a negyedik evangéliumot, a Jelenések könyvét és a három János-levelet, a modern tudósok úgy vélik, hogy egyiket sem ő írta." Harris, Stephen L. , Understanding the Bible (Palo Alto: Mayfield, 1985) p. 355
- ↑ Papyrus 9
- ↑ Ehrman, Bart. Forged. HarperOne (2011. augusztus 9.). ISBN 978-006-201262-3
- ↑ "Noha az ősi hagyományok János apostolnak tulajdonítják a negyedik evangéliumot, a Jelenések könyvét és a három János-levelet, a modern tudósok úgy vélik, hogy egyiket sem ő írta." Harris, Stephen L. , Understanding the Bible (1985) p. 355
- ↑ Papyrus 98
- ↑ Újszövetség (rováskiadás). Kiadta: Rovás Alapítvány a Szent Jeromos Katolikus Bibliatársulat közreműködésével, 2011, ISBN 978-963-88437-5-3
Irodalom az eredeti szöveg tanulmányozásához
[szerkesztés]- Maywald-Vayer-Mészáros: Görög nyelvtan, Tankönyvkiadó, Bp., 1987
- Györkösy-Kapitánffy-Tegyey: Ógörög-magyar szótár, Akadémiai Kiadó, Bp., 1990
- Soltész-Szinyei: Görög-magyar szótár, Sárospatak, 1875 (reprint: Bp., 1984)
- Dr. Tarjányi Béla: Az újszövetség görög nyelve, Bp., 1988
- Dr. Varga Zsigmond J.: Újszövetségi görög-magyar szótár, Bp., 1992
- Kiss Sándor: Újszövetségi görög-magyar szómagyarázat, Bp., 1983
- Max Zerwick SJ: Analysis philologica Novi Testamenti Graeci, Róma, 1953
- Paul Kaufmann: Neutestamentliches Griechisch, Marburg an der Lahn, 1983
- Görög Újszövetség online