1962-es Eurovíziós Dalfesztivál
1962-es Eurovíziós Dalfesztivál | |||||
Villa Louvigny, Luxembourg, ![]() | |||||
![]() | |||||
Döntő | 1962. március 18. | ||||
Műsorvezető | Mireille Delannoy | ||||
Rendező csatorna | ![]() | ||||
Győztes dal | ![]() | ||||
Magyar versenyző | — | ||||
Szavazási rendszer | Mindegyik országnak 10 zsűritagja volt, akik 3, 2 és 1 pontot adtak a legjobbnak ítélt daloknak. A pontokat összeadták, és az első három dal kapott 3, 2 és 1 pontot. | ||||
Indulók száma | 16 | ||||
Először részt vevő országok | — | ||||
Visszatérő országok | — | ||||
Visszalépő országok | — | ||||
Nulla pontos dal | ![]() ![]() ![]() ![]() | ||||
Meghívott előadók | Achille Zavatta | ||||
Sablon • Wikidata • Segítség |
Az 1962-es Eurovíziós Dalfesztivál volt a hetedik Eurovíziós Dalfesztivál, melynek Luxemburg fővárosa, Luxembourg adott otthont. A helyszín a luxembourgi Villa Louvigny volt.
A résztvevők
[szerkesztés]Ez volt az első alkalom, hogy egyetlen új résztvevő sem csatlakozott. Így csakúgy, mint egy évvel korábban, tizenhat dal vett részt a dalfesztiválon.
A monacói François Deguelt és a luxemburgi Camillo Felgen egyaránt másodszor vett részt a versenyen, míg a belga Fud Leclerc már negyedszer.
A verseny
[szerkesztés]A verseny történetében ez az egyetlen alkalom, hogy vasárnap rendezték a versenyt.
A szavazás
[szerkesztés]Ebben az évben megváltozott a szavazás menete. Az országok továbbra is 10-10 zsűritaggal rendelkeztek, és mindegyik zsűritag az általa legjobbnak ítélt három dalnak adott sorban 3, 2 és 1 pontot. Ezután összeadták a zsűritagok pontjait, és az összesített lista első három helyezettje kapott 3, 2 és 1 pontot.[1] A szavazás a fellépéssel ellentétes sorrendben történt: Monaco volt az első szavazó, míg Finnország az utolsó. A szavazás során összesen három dal váltotta egymást az élen: az első zsűri pontjai után a házigazda Luxemburg állt az élre, majd az olasz pontok után három dal – a luxemburgi, a jugoszláv és a francia – holtversenyben állt az élen. Ezt követően azonban Franciaország az élre állt, és innentől kezdve végig vezetve végül fölényes győzelmet aratott. A győztes dal a finn, a dán és a holland zsűri kivételével mindenkitől kapott pontot, és összesen öt ország zsűrijétől gyűjtötte be a maximális három pontot.
Franciaország lett az első ország, melynek harmadszor is sikerült győznie, pontosan kétszer annyi pontot szerezve, mint a második helyezett Monaco. A házigazda Luxemburg végzett a harmadik helyen. Ez volt az első alkalom, hogy három azonos nyelvű dal végzett az első három helyen. Az, hogy három francia nyelvű dal zárt az élen később még egyszer, 1986-ban történt meg.
Először fordult elő, hogy egy dal pont nélkül maradt, és rögtön négy ilyen volt: Ausztria, Belgium, Spanyolország és Hollandia dala sem kapott pontot a szavazás során, ráadásul az első három egymást követte a fellépési sorrendben.
Eredmények
[szerkesztés]Ponttáblázat
[szerkesztés]Zsűrik | |||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Össz | ![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() | |
![]() |
4 | 1 | 3 | ||||||||||||||
![]() |
0 | ||||||||||||||||
![]() |
0 | ||||||||||||||||
![]() |
0 | ||||||||||||||||
![]() |
2 | 1 | 1 | ||||||||||||||
![]() |
4 | 3 | 1 | ||||||||||||||
![]() |
9 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | |||||||||||
![]() |
0 | ||||||||||||||||
![]() |
26 | 2 | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 3 | 3 | 1 | 1 | 2 | 1 | ||||
![]() |
2 | 2 | |||||||||||||||
![]() |
2 | 2 | |||||||||||||||
![]() |
10 | 1 | 1 | 2 | 3 | 3 | |||||||||||
![]() |
10 | 3 | 1 | 2 | 2 | 2 | |||||||||||
![]() |
11 | 3 | 3 | 1 | 1 | 3 | |||||||||||
![]() |
3 | 1 | 2 | ||||||||||||||
![]() |
13 | 3 | 1 | 3 | 1 | 2 | 3 |
A szavazás a fellépési sorrenddel ellentétesen történt.
Visszatérő előadók
[szerkesztés]Előadó | Ország | Előző év(ek) |
---|---|---|
Fud Leclerc | ![]() |
1956, 1958, 1960 |
Jean Philippe | ![]() |
1959 (Franciaország színeiben) |
Camillo Felgen | ![]() |
1960 |
François Deguelt | ![]() |
1960 |
A szavazás és a nemzetközi közvetítések
[szerkesztés]Pontbejelentők
[szerkesztés]
|
|
Kommentátorok
[szerkesztés]Ország | Kommentátor | Közvetítés | ||
---|---|---|---|---|
![]() |
Emil Kollpacher | |||
![]() |
Nicole Védrès (franciául) | |||
Willem Duys (hollandul) | ||||
![]() |
— | |||
![]() |
David Jacobs (televízió) | |||
Peter Haigh (rádió) | ||||
![]() |
Aarno Walli | |||
![]() |
Pierre Tchernia | |||
![]() |
Willem Duys | |||
![]() |
Ljubomir Vukadinović | |||
Gordana Bonetti | ||||
Tomaž Terček | ||||
![]() |
Jacques Navadic | |||
![]() |
Pierre Tchernia | |||
![]() |
Ruth Kappelsberger | |||
![]() |
Odd Grythe | |||
![]() |
Renato Tagliani | |||
![]() |
Federico Gallo | |||
![]() |
Theodor Haller (németül) | |||
Georges Hardy (franciául) | ||||
Giovanni Bertini (olaszul) | ||||
![]() |
Jan Gabrielsson |
Térkép
[szerkesztés]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/85/ESC_1961-62_Map.svg/600px-ESC_1961-62_Map.svg.png)
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ Az 1962-es Eurovíziós Dalfesztivál adatlapja a eurovision.tv honlapon. EBU. (Hozzáférés: 2009. június 5.)