BART
BART | |
![]() | |
BART buszok a hűvösvölgyi végállomáson | |
Típus | közlekedési társaság |
Alapítva | 1928. február 8. |
Megszűnt | 1948. augusztus 31. |
Jogutód | MÁVAUT |
Székhely | Budapest |
Iparág | közösségi közlekedés |
Nyelvek | magyar |
Sablon • Wikidata • Segítség |
A Budapesti Autóbusz-közlekedési Részvénytársaság (később Budapestvidéki Autóbusz-közlekedési Részvénytársaság, röviden BART) egy 1928–1948 között működő autóbusz-üzemeltető vállalat volt.
Kezdetek
[szerkesztés]Budapest autóbusz-közlekedését lebonyolító Székesfővárosi Autóbusz Üzem (SZAÜ) új autóbuszai a vártnál jóval lassabban érkeztek meg, ezért ideiglenesen magáncégek bevonásáról döntött a főváros. Ennek keretében 1927. december 28-án Békefy Elemérrel kötöttek hároméves szerződést, és 24 darab vadonatúj pirosra festett Rába LHo típusú busszal megkezdhette működését a Budapesti Autóbusz-közlekedési Részvénytársaság (BART).[1]
Versengés a SZAÜ-vel
[szerkesztés]A szerződés szerint első járatuk 1928. február 15-én indult el 15-ös jelzéssel a Boráros tér és a Vígszínház között, majd pár nap múlva a 12-es járat is a Vörösmarty tér és a Városliget között. Egy hónappal később 9-es jelzéssel a Krisztina tér és a János Kórház között indult új járat, de ezt már abban az évben megszüntették. A járművek tárolását és karbantartását is saját maguknak kellett megoldaniuk, a kalauzok viszont a SZAÜ alkalmazottai voltak, így a jegybevétel is a SZAÜ-höz került. A BART már az első évében majdnem egymillió pengő bevételt termelt, a SZAÜ pedig próbált úgy módosítani a szerződésen, hogy előnyösebb helyzetbe kerüljön a BART-hoz képest. Ennek egyik eredménye volt, hogy már 1929 novemberében átvették a jól jövedelmező 12-es busz üzemeltetését az újonnan érkező buszaikkal, az onnan felszabaduló kocsikkal a BART beindította a 24-es és 25-ös kültelki járatokat az Aréna út és Pestújhely, illetve Rákospalota között. Ekkor indult el a 26-os újpesti járat az angyalföldi Agyag utcáig közlekedő 20-as busz folytatásaként Újpest, István térig. 1930 nyarán a kezdetben veszteséges csepeli 8-as járatot is átvették, ami később az egyik legjövedelmezőbb vonal lett. 1931 júliusában egy csődbe ment vállalkozástól sikerült megszerezni a Csepel és Tököl közötti járat üzemeltetésének jogait, amit 202-es menetrendi számmal indítottak el. A korszakra és a BART által üzemeltetett agglomerációs vonalakra jellemző volt a 200-as számtartomány használata, de a korabeli feljegyzések szerint a buszokon sokszor csak az útirányt tüntették fel, a jelzést nem.[2][3]
Mivel a SZAÜ járművei továbbra is lassan érkeztek, így kénytelenek voltak a BART-tól és az Autótaxitól kölcsönvenni 13 buszt. A hiányzó járművek miatt továbbra is esélytelen volt a BART nélkül szervezni Budapest autóbusz-közlekedését, a helyzetet pedig tovább súlyosbította, hogy a gazdasági világválság első tünetei után a fővárosi cégeknél is megszorításokat vezettek be. 1931. szeptember 10-én a BART bejelentette, hogy 12 évre hajlandó átvenni a SZAÜ működését. A meglepő döntést indokolhatta, hogy nem sokkal korábban szindikátusra léptek az Autótaxival, így a válság kezdetén sikerült stabilizálni a pénzügyi helyzetet, míg a SZAÜ csak az üzemidő csökkentésével és jegyármódosítással próbálkozhatott. A főváros azonban több ponton is megtámadva nem fogadta el az ajánlatot, inkább megkezdték a BSZKRT-tal való egybeolvadás előkészítését. A különböző viszonylatjelzések miatt még született egy megegyezés 1932. május 20-án a SZAÜ és a BART között: a SZAÜ üzemeltette az 1–19 jelzésű járatokat, míg a BART a 20–26 tartományt kapta meg. Ekkor nevezték át a csepeli 8-ast 21-esre és a margitszigeti 6-ost 26-osra.[4]
A BART egy újabb 4 éves szerződésért cserébe vállalta a buszai kékre festését és a főváros címerének feltüntetését. Az új szerződés lehetőséget teremtett a budakeszi 22-es járatcsalád és a hűvösvölgyi 23-as buszok beindításához. A szerződés tartalmazott egy kitételt is, melynek értelmében bármiféle rendkívüli helyzet esetén a BART a járműveit a BSZKRT-nak köteles lett volna ellenszolgáltatás nélkül átadnia.
Kiszorulás a városból
[szerkesztés]1936. december 31-én lejárt az új szerződés is, amit már nem hosszabbítottak meg, így a BART kénytelen volt átadnia jól jövedelmező buszvonalait, egyedül a 26-os vonalat tarthatták meg, de azt is csak a következő év októberéig. A városi járatok helyett innentől kezdve a környéki járatokkal foglalkoztak, ekkor rengeteg új környéki vonalat indítottak, többek között Hűvösvölgyben körjáratot, Hűvösvölgyből Nagykovácsi, Solymár, Pilisvörösvár, Pilisszentiván és Óbuda felé, de új járat indult a Dobogókőre, Mogyoródra, Szigetszentmiklósra, Diósdra is. Ennek megfelelően nevüket is megváltoztatták Budapestvidéki Autóbusz Közlekedési Rt.-re. 1937-ben egy rövid ideig kecskeméti helyi járatot is üzemeltettek, 1939-ben pedig még messzebb, Szombathelyen indult új járatuk, de ez is megszűnt 1940 januárjában.[5]
1940 januárjában megvásárolták a Budapest-Zsámbékvidéki Közlekedési Vállalat Kft. összes jármű- és ingatlankészletét, ekkortól számos zsámbéki járatot a BART üzemeltetett, többek között a Széna térről Budakeszin keresztül Zsámbékra, Bajnára, Perbálra, Válra, Herceghalomra, vagy Tinnyére, de új járatok indultak Tatára, Héregre és Piliscsabára is.[6]
1942. szeptember 4-én légitámadás érte a fővárost, majd a szovjet bombázók három nap múlva visszatértek. A BART is egyre több vonalon volt kénytelen leállítani a járműveket és számos vonalon szünetelt a közlekedés.[7]
1943. június 23-án Székesfehérváron indítottak helyi járatokat hét különböző útvonalon. A betűjelzéssel ellátott járatok (A–G) 1944-ben megszűntek.
Megszűnése
[szerkesztés]A BART 1948. szeptember 1-jén állami irányítás alá került és a MOGÜRT Taxibusz nevet kapta, az 1950-től létező Nagy-Budapesthez kerülő kültelki vonalakat fokozatosan átvette a BSZKRT. Habár a járműparkot sikerült jelentősen fejleszteni, a társaság 1949. június 20-án a MÁVAUT-tal egyesült. Innentől kezdve a budapesti autóbusz-közlekedésben nem vállalt szerepet. Elővárosi járatait a MÁVAUT üzemeltette tovább.[8]
A BART járatai
[szerkesztés]A táblázatban a járatok időrendi sorrendben vannak feltüntetve. SZAÜ=Székesfővárosi Autóbusz Üzem (1923–1931), BSZKRT=Budapest Székesfővárosi Közlekedési Rt. 1923–1949), FAKV=Fővárosi Autóbuszüzem Községi Vállalat (1949–1950), FAÜ=Fővárosi Autóbuszüzem (1951–1967), MÁVAUT=Magyar Államvasutak Közúti Gépkocsi Üzeme.[3]
Jelzés | Bevezetve | Megszűnt/Átadva | Végállomások és útvonal a járat bevezetésekor | |
---|---|---|---|---|
15 | 1928. 02. 15. | 1930. 02. 01. (SZAÜ-nek átadva) |
Boráros tér–Ráday utca–Apponyi tér–Váci utca–Vörösmarty tér–Nádor utca–Vígszínház | |
12 | 1928. 02. 28. | 1929. 11. 15. (SZAÜ-nek átadva) |
Városliget–Aréna út–Dohány utca–Károly körút–Deák Ferenc tér–Vörösmarty tér | |
9 | 1928. 03. 20. | 1928. 11. 05. | Krisztina tér–Déli pályaudvar–János kórház | |
6 | 1929. 04. 01. | 1932. 06. 29. | Kohári utca–Margit híd–Margitsziget | |
26 | 1929. 11. | 1930. 01. 31. | Angyalföld, Agyag utca–Balzsam utca–Göncöl utca–Árpád út–Újpest, István tér | |
24 | 1929. 11. 30. | 1936. 12. 31. (BSZKRT-nak átadva) |
Andrássy út (Aréna út)–Ajtósi Dürer sor–Erzsébet királyné út–Körvasút út–Székely utca–Gróf Andrássy Gyula út–Gróf Hadik János út–Pestújhely | |
25 | 1929. 11. 30. | István út (Aréna út)–Városliget–Erzsébet királyné út–Körvasút sor–Rákos út–Bocskay utca–Széchenyi tér–Batthyány utca–Rákospalota, Pozsonyi út | ||
20 | 1930. 02. 01. | Keleti pályaudvar–Aréna út–Vágány utca–Szent László út–Széchenyi tér–Lebstück Mária utca–Újpest, Szent István tér | ||
8 | 1930. 07. 08. | 1932. 06. 29. | Boráros tér–Csepeli főút–Csepel, Szent Imre tér | |
202 | 1931. 07. 27. | 1944. 09. | Csepel, Szent Imre tér–Herminamajor–Szigethalom–Tököl, HÉV-állomás | |
203 | 1932. 02. 01. | 1944. 04. | Hűvösvölgy–Remeteszőlős–Nagykovácsi, Templom tér | |
204 | 1932. 02. 01. | 1944. 04. | Hűvösvölgy–Tisza István liget | |
1932. május 20-ától a SZAÜ az 1–19, míg a BART a 20–26 számmezőből nevezhetik el járataikat. A BART járatai: 20, 21, 24, 25, 26 | ||||
21 | 1932. 06. 30. | 1936. 12. 31. (BSZKRT-nak átadva) |
Boráros tér–Csepeli főút–Csepel, Szent Imre tér | |
26 | 1932. 06. 30. | 1937. 10. 15. (BSZKRT-nak átadva) |
Kohári utca–Margit híd–Margitsziget | |
22 | 1932. 07. 14. | 1936. 12. 31. (BSZKRT-nak átadva) |
Széna tér–Szépilona–Budakeszi, Gyógyszertár | |
22A | 1932. 07. 30. | Szépilona–Budakeszi, Gyógyszertár | ||
22B | 1932. 07. 30. | Széna tér–Szépilona–Szanatórium | ||
23 | 1932. 07. 30. | 1936. 12. 31. | Széna tér–Hűvösvölgy–Pesthidegkút (körforgalom) | |
23A | 1932. 07. 30. | 1934. 07. 31. | Hűvösvölgy–Pesthidegkút (körforgalom) | |
24A | 1932. 09. 05. | 1936. 12. 31. (BSZKRT-nak átadva) |
Zugló, Öv utca–Pestújhely (körforgalom) | |
207 | 1934. 05. 01. | 1937. 09. 10. | Hűvösvölgy–Pilisszentiván–Pilisvörösvár | |
A BART szerződése 1936. december 31-én lejárt, amit nem újítottak meg. A városi járatokat átvette a BSZKRT. A BART járatai maradnak: 26, 202, 203, 204, 207 | ||||
200 | 1937. 01. 01. | 1944. 04. | Hűvösvölgy–Pesthidegkút (körforgalom) | |
201 | Hűvösvölgy–Máriaremete | |||
205 | Hűvösvölgy–Solymár, községháza | |||
206 | Hűvösvölgy–Solymár–Pilisszentiván | |||
209 | 1937. 04. 03. | 1944. | Horthy Miklós körtér–Diósd, standfürdő | |
215 | 1943. | Blaha Lujza tér–Dobogókő | ||
216 | 1938. 02. 22. | Pestlőrinc, villamosvégállomás–Pestimre központ | ||
243 | 1944. 04. 30. | Pesterzsébet, Magyar utca–Szigetszentmiklós | ||
246 | 1943. | Csobánka–Dobogókő | ||
216 | 1938. 02. 23. | 1944. 04. 30. | István kórház–Gyáli út–Nagykőrösi út–Pestimre központ | |
217 | 1944. 04. 30. | István kórház–Gyáli út–Nagykőrösi út–Gyál-liget | ||
220 | 1937. 05. 01. | 1944. 08. 31. | Csepel, Szent Imre tér–Herminamajor–Szigetszentmiklós | |
221 | 1944. 09. | Csepel, Szent Imre tér–Királyerdő | ||
210 | 1937. 06. 03. | 1944. | Horthy Miklós körtér–Diósd–Érd–Ilka-major | |
218 | 1937. 07. | 1941. 07. | Garay tér–Mogyoród | |
219 | 1937. 07. | 1941. 07. | Rákospalota–Mogyoród | |
– | 1937. 08. 01. | 1939. 09. 23. | Zugló, Hajtsár utca–Rákosszentmihály–Árpádföld | |
– | 1937. 08. | 1937. 09. | kecskeméti helyi járat számjelzés nélkül | |
230 | 1937. 09. | 1944. 09. | Csepel, Szent Imre tér–Kispest | |
231 | 1944. 09. | Csepel, Szent Imre tér–Rákoskeresztúri temető | ||
237 | 1944. 09. | Rákoskeresztúri temető–Kispest | ||
238 | 1944. 09. | Nagykőrösi út–Kispest | ||
207 | 1937. 09. 11. | 1944. 04. | Hűvösvölgy–Pesthidegkút–Solymár–Pilisszentiván–Pilisvörösvár–Óbuda, villamoskocsiszín | |
211 | 1938. 01. | 1943. 04. | Érd, vasútállomás–Érd, Ilka-major | |
– | 1938. 03. 08. | 1939. 09. 23. | Pestlőrinc, Szarvas Csárda–Rákoskeresztúri temető | |
212 | 1939. 03. | 1943. 10. | Érd, Vasútállomás–Érd, Ófalu | |
236 | 1939. 04. 01. | 1944. 03. 31. | Óbuda, Flórián tér–Bécsi út–Üröm–Pilisborosjenő, községháza | |
222 | 1939. 07. 13. | 1944. 04. | Széna tér–Budakeszi–Páty–Zsámbék | |
223 | 1939. 07. 13. | 1944. 04. | Széna tér–Budakeszi–Mány | |
213 | 1939. 11. | 1941. 07. | Érd, vasútállomás–Sóskút | |
– | 1939. 12. 11. | 1940. 01. 20. | szombathelyi helyi járat számjelzés nélkül | |
A BART 1940 elején átvette a Budapest-Zsámbékvidéki Közlekedési Vállalat Kft. vonalait. | ||||
214 | 1940. 01. | 1944. 04. | Pomáz–Csobánka | |
232 | 1944. 04. | Zsámbék–Tök–Perbál–Tinnye–Piliscsaba | ||
224 | 1944. 04. | Széna tér–Vál | ||
225 | 1943. 04. | Széna tér–Bajna | ||
226 | 1944. 02. | Széna tér–Perbál | ||
227 | 1941. 07. | Héreg–Felsőgalla | ||
228 | 1944. 02. | Héreg–Tata | ||
229 | 1943. 06. | Széna tér–Héreg | ||
232 | 1941. 07. | Zsámbék–Piliscsaba | ||
233 | 1941. 07. | Piliscsaba–Tinnye | ||
234 | 1941. 07. | Zsámbék–Herceghalom | ||
239 | 1944. 04. | Zsámbék–Vál | ||
247 | 1941. 07. | Zsámbék–Tinnye | ||
235 | 1940. 03. | 1941. 11. | Páty–Etyek | |
240 | 1940. 12. | 1944. 04. | Baracska–Vál | |
241 | 1941. 01. | 1944. 07. | Soroksár–Alsónémedi–Bugyi–Dabas–Gyón | |
242 | Soroksár–Alsónémedi | |||
208 | 1941. 03. | 1943. 08. | Óbuda–Pilisvörösvár | |
244 | Óbuda–Pilisszántó | |||
245 | Pilisvörösvár–Pilisszántó | |||
248 | 1943. 01. | 1944. 09. | Pestszentlőrinc, villamos végállomás–Monor | |
249 | Pestszentlőrinc, villamos végállomás–Vecsés | |||
250 | 1943. 05. | 1943. 08. | Érd Parkváros–Törökbálint | |
A | 1943. 06. 23. | 1944. | székesfehérvári helyi járat: Horthy Miklós tér–Vasúti pályaudvar | |
B | székesfehérvári helyi járat: Horthy Miklós tér–Defekt csárda | |||
C | székesfehérvári helyi járat: Horthy Miklós tér–Máriavölgyi zöldkút | |||
D | székesfehérvári helyi járat: Horthy Miklós tér–Úrhidai kereszteződés | |||
E | székesfehérvári helyi járat: Vörösmarty tér–Szentháromság temető | |||
F | székesfehérvári helyi járat: Károly király tér–Oncsa telep | |||
G | székesfehérvári helyi járat: Horthy Miklós tér–Szent György kórház | |||
A világháború utáni újraindulás | ||||
202 | 1946. 01. 03. | 1949. 06. 19. (MÁVAUT üzemeltetés) |
Csepel, Tanácsház tér–Tököl, HÉV-állomás | |
209 | Móricz Zsigmond körtér–Diósd, standfürdő | |||
210 | Móricz Zsigmond körtér–Érd, Ilka-major | |||
222 | Széna tér–Budakeszi–Zsámbék | |||
223 | Széna tér–Budakeszi–Mány | |||
230 | Csepel, Tanácsház tér–Kispest | |||
231 | Csepel, Tanácsház tér–Rákoskeresztúri temető | |||
237 | Kispest–Rákoskeresztúri temető | |||
238 | Kispest–Nagykőrösi út | |||
215 | 1946. 01. 22. | 1946. 04. 02. | Blaha Lujza tér–Dobogókő | |
246 | Csobánka–Dobogókő | |||
242 | 1946. 02. 26. | 1949. 06. 19. (MÁVAUT üzemeltetés) |
Budapest–Bugyi | |
241 | Budapest–Kerekegyháza | |||
250 | 1946. 03. 27. | Blaha Lujza tér–Székesfehérvár | ||
200 | 1952. 02. 11. (FAÜ-nek átadva → 57) |
Hűvösvölgy–Pesthidegkút–Máriaremete–Hűvösvölgy (körforgalom) | ||
201 | 1952. 02. 11. (FAÜ-nek átadva → 57A) |
Hűvösvölgy–Máriaremete | ||
203 | 1952. 02. 11. (FAÜ-nek átadva → N) |
Hűvösvölgy–Nagykovácsi, Szabadság tér | ||
204 | Hűvösvölgy–Tisza István liget | |||
205 | 1946. 04. 23. | 1952. 02. 11. (FAÜ-nek átadva → S) |
Hűvösvölgy–Solymár | |
206 | 1946. 04. 23. | 1948 előtt | Hűvösvölgy–Solymár–Pilisszentiván | |
207 | 1946. 04. 23. | 1948 előtt | Hűvösvölgy–Solymár–Pilisszentiván–Pilisvörösvár | |
252 | 1946. 05. 28. | 1949. 06. 19. (MÁVAUT üzemeltetés) |
Budapest–Újhartyán | |
226 | 1946. 06. 25. | Széna tér–Perbál | ||
225 | 1946. 06. 26. | Széna tér–Bajna | ||
229 | 1946. 06. 29. | Széna tér–Héreg | ||
213 | 1946. 07. 15. | Érd, Vasútállomás–Sóskút | ||
208 | 1946. 09. 05. | Óbuda–Üröm–Pilisvörösvár | ||
244 | 1946. 09. 05. | Óbuda–Pilisvörösvár–Pilisszántó | ||
245 | 1946. 09. 05. | Pilisvörösvár–Pilisszántó | ||
214 | 1946. 11. 04. | Pomáz–Csobánka | ||
212 | 1946. 11. 20. | Érd, Vasútállomás–Érd Ófalu | ||
206 | 1948. 07. 01. | 1950. 02. 05. (FAKV-nak átadva → 60) |
Kőbányai sörgyár–Városszéli telep–Rákoskeresztúr–Pécel | |
217 | 1957. 08. 31. (FAÜ-nek átadva → 21) |
Szabadság-hegy–János-hegy | ||
219 | 1950. 02. 05. (FAKV-nak átadva → 61) |
Rákoshegy, Bocskai utca–Rákoskeresztúr–Rákosligeti temető | ||
223 | 1948. 08. 31. (BSZKRT-nak átadva → 23) |
Boráros tér–Soroksári út–Pesterzsébet, Magyar utca | ||
224 | 1949. 04. 30. | Pesterzsébet, Kossuth tér–Vörösmarty utca–Klapka utca | ||
234 | 1950. 02. 05. (FAKV-nak átadva → 62) |
Kőbányai sörgyár–Városszéli telep–Rákoskeresztúr–Rákoscsaba | ||
235 | 1949. 01. 30. (BSZKRT-nak átadva → 35) |
Nagyvárad tér–Üllői út–Pestlőrinc, Béke tér | ||
240 | 1948. 12. 05. (BSZKRT-nak átadva → 40) |
Móricz Zsigmond körtér–Budaörsi út–Budaörs | ||
243 | 1949. 09. 18. (BSZKRT-nak átadva → 27) |
Móricz Zsigmond körtér–Budaörsi repülőtér | ||
201 | 1948. 07. 12. | 1948. 11. 07. (BSZKRT-nak átadva → 47) |
Bosnyák tér–Nagy Lajos király út–Füredi utca–Rákosszentmihály–Árpádföld | |
221 | 1948. 08. 30. | 1950. 02. 05. (FAKV-nak átadva → 52) |
Csepel, Szent Imre tér–Királyerdő | |
236 | 1948. 08. 30. | 1949. 06. 19. (MÁVAUT üzemeltetés) |
Óbuda–Üröm–Pilisborosjenő | |
A BART 1948. szeptember 1-jén állami irányítás alá került MOGÜRT Taxibusz néven, majd 1949. június 20-án egyesült a MÁVAUT-tal. Járatait fokozatosan átvette a BSZKRT, a MÁVAUT-tól pedig a FAKV, később a FAÜ. |
Jegyzetek
[szerkesztés]- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 29–31. oldal
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 35–37. oldal
- ↑ a b A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve CD
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 40–41. oldal
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 43–48. oldal
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 51–60. oldal
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 60–61. oldal
- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve 65. oldal
Források
[szerkesztés]- ↑ A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve: Bánhidai Viktor, Nemecz Gábor, Szedlmajer László, Takács-Boér Gyula, Unzeitig Ákos, Zsigmond Gábor: A fővárosi autóbusz-közlekedés 100 éve. Budapest: Műszaki. 2016. ISBN 9789631666076