őr
Kiejtés
- IPA: [ ˈøːr]
Főnév
őr
- Valamire vagy valakire vigyázó személy.
Fordítások
férfi, aki figyel és vigyáz
Származékok
- őrálló, őriz, őrizet, őrizetes, őrizetlen, őrizget, őrizkedik, őriztet, őrködik, őrség
- (összetételek): bányaőr, börtönőr, csendőr, ellenőr, erdőőr, fegyőr, kapuőr, kormányőr, mezőőr, őrállomás, őrállás, őrangyal, őrbódé, őrgróf, őrgébics, őrhajó, őrház, őrhely, őrjárat, őrkanonok, őrkíséret, őrlánc, őrláng, őrmester, őrnagy, őrnaszád, őrparancsnok, őrszellem, őrszem, őrszemélyzet, őrszoba, őrszolgálat, őrszó, őrtorony, őrtűz, őrvezető, őrzászlóalj, rendőr, testőr, toronyőr, vadőr