Lee Remick
Lee Remick | |||
---|---|---|---|
![]() Portrettert i sitt hjem i London i 1974. | |||
Født | Lee Ann Remick 14. des. 1935[1][2][3][4] ![]() Quincy | ||
Død | 2. juli 1991[1][2][3][4]![]() Brentwood | ||
Beskjeftigelse | Skuespiller, karakterskuespiller, fjernsynsskuespiller, teaterskuespiller, filmskuespiller ![]() | ||
Utdannet ved | Barnard College | ||
Ektefelle |
| ||
Mor | Gertrude Margaret Remick[5] | ||
Nasjonalitet | USA | ||
Utmerkelser | 6 oppføringer
Crystal Award (1990)
Stjerne på Hollywood Walk of Fame Golden Globe Award for Best Actress – Television Series Drama (1973) (for verk: The Blue Knight) Golden Globe Award for Best Actress – Television Series Drama (1975) (for verk: Jennie: Lady Randolph Churchill) Sølvmuslingen for beste kvinnelige skuespiller (1963) (for verk: Dager med vin og roser) Hasty Pudding Woman of the Year (1965) | ||
Aktive år | 1953–1989 | ||
IMDb | IMDb | ||
Lee Ann Remick (født 14. desember 1935, død 2. juli 1991) var en amerikansk skuespillerinne. Hun hadde en lang karriere både på teater, film og fjernsyn. Remick vant Golden Globe for rolletolkningen sin i TV-filmen Politirapport (1973). Hun vant Golden Globe og BAFTA for tittelrollen i miniserien Jennie: Lady Randolph Churchill (1974). I tillegg ble Remick nominert til sju Emmy, fire Golden Globe, én Oscar, én BAFTA og én Tony. Hun døde 55 år gammel av nyre- og leverkreft.
Barndom
[rediger | rediger kilde]Remick ble født 14. desember 1935 i Quincy i Massachusetts. Hun var datter av Frank Remick, eieren av en møbelforretning, og Patricia Remick, en skuespillerinne.[6] Remicks oldemor var den engelskfødte predikanten Eliza Duffield.[7] Remick ønsket opprinnelig å bli danserinne. Hun studerte ballett i ti år hos Ruth Swoboda og moderne dans i et år hos Charles Weidman.[8] I 1953, da Remick studerte ved Hewitt School på Manhattan, debuterte hun på Broadway i teaterstykket Be Your Age.[9] Hun begynte på Barnard College i 1954, men sluttet etter tre måneder for å satse på en skuespillerkarriere.[8]
Karriere
[rediger | rediger kilde]![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f1/Remick_-_Cukor_-_1962.jpg/250px-Remick_-_Cukor_-_1962.jpg)
Remick spilte gjesteroller i TV-serier som Robert Montgomery Presents, Kraft Television Theatre og Studio One. Hun hadde sin filmdebut i Elia Kazans Et ansikt i mengden (1957), der hun spilte en flørtende heiagjengleder. Remick bodde hos en familie Piggott i Arkansas, der filmen ble spilt inn, og øvet seg i drill for å forberede seg til rollen.[9] Året etter spilte hun Eula Varner, den lidenskapelige svigerdatteren til Will Varner, spilt av Orson Welles, i Flammende sommer. Remick spilte det angivelige voldteksofferet Laura Manion, som må støtte sin mann som har drept overgriperen, i Otto Premingers En studie i mord (1959). Hun ble nominert til Golden Globe for rolletokningen sin.
Remick vant Golden Laurel og prisen for beste kvinnelige skuespiller under San Sebastián internasjonale filmfestival for rollen som Jack Lemmons alkoholiserte kone i Dager med vin og roser (1962). Hun ble i tillegg nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle, Golden Globe og BAFTA. Samme året ble hun valgt som Marilyn Monroes erstatter i hennes siste film, Something's Got to Give.[10] Dean Martin, som spilte den mannlige hovedrollen, nektet imidlertid å spille inn filmen med noen andre enn Monroe og hun fikk etterhvert jobben tilbake.[11]
I 1964 spilte Remick i Broadway-musikalen Anyone Can Whistle, skrevet av Stephen Sondheim og Arthur Laurents. Hun spilte også i todagerskonsertversjonen av hans musikal, Follies, i Avery Fisher Hall i Lincoln Center i september 1985.[12] Remick spilte en blind kvinne som blir terrorisert av narkotikasmuglere i Broadway-teaterstykket Wait Until Dark i 1966. Hun ble nominert til Tony-prisen for rolletolkningen sin. Remick spilte mot Gregory Peck i skrekkfilmen The Omen (1976), der deres adopterte sønn viser seg å være Antikrist.
Remick spilte i en rekke TV-filmer og miniserier de siste årene av karrieren og ble nominert til Emmy totalt sju ganger. Hun vant Golden Globe og ble nominert til Emmy for rollen som Cassie Walters i TV-filmen Politirapport (1973). Remick spilte flere virkelige personer og vant Golden Globe og BAFTA for rollen som lady Randolph Churchill, moren til Winston Churchill, i miniserien Jennie: Lady Randolph Churchill (1974). I tillegg spilte hun blant andre Kay Summersby, Dwight D. Eisenhowers sjåfør og angivelige elskerinne, i miniserien Ike (1979) og skuespillerinnen Sarah Bernhardt i miniserien Jorden rundt på 80 dager (1989).
Privatliv
[rediger | rediger kilde]Remick giftet seg med produsenten og regissøren William A. Collaran i 1957. Ekteparet fikk de to barna Kate Colleran Sullivan og Matthew Remick Colleran sammen, men ble skilt i 1969. I 1970 giftet Remick seg med produsenten William Rory «Kip» Gowans, som hun var gift med frem til sin død.[13][14]
Remick ble syk under en filminnspilling i Frankrike i 1989 og fikk påvist svulster i nyrene og lungene. Hun døde av kreft 2. juli 1991 i sitt hjem i Los Angeles i California.[15]
Ettermæle
[rediger | rediger kilde]Det australske indierock-bandet The Go-Betweens' første single, «Lee Remick», som ble utgitt i 1978, handlet om henne.
Filmografi
[rediger | rediger kilde]År | Tittel | Rolle | Merknad |
---|---|---|---|
1957 | Et ansikt i mengden | Betty Lou Fleckum | |
1958 | Flammende sommer | Eula Varner | |
1959 | Vi rir mot vest | Callie | |
En studie i mord | Laura Manion | Nominert til Golden Globe | |
1960 | Den ville elven | Carol Garth Baldwin | |
1961 | Skjulestedet | Temple Drake | |
1962 | Fare uten ansikt | Kelly Sherwood | |
Dager med vin og roser | Kirsten Arnesen Clay | Vant Golden Laurel og beste kvinnelige skuespiller på San Sebastián internasjonale filmfestival, nominert til Oscar, Golden Globe og BAFTA | |
1963 | En mann på flukt | Stella Black | |
Ta ikke den! | Molly Thatcher | 5.-plass Golden Laurel | |
1965 | Baby the Rain Must Fall | Georgette Thomas | |
Et vogntog med whisky | Cora Templeton Massingale | 3.-plass Golden Laurel | |
1968 | Slik behandler man ikke damer | Kate Palmer | |
The Detective | Karen Wagner Leland | ||
1969 | Harde betingelser | Sheila Metcalfe | |
1970 | Pengekisten | Sykepleier Fay McMahon | |
A Severed Head | Antonia Lynch-Gibbon | ||
Vik ikke en tomme | Viv Stamper | ||
1973 | A Delicate Balance | Julia | |
1974 | Touch Me Not | Eleanor | |
1975 | Hennessy - hensynsløs hevner | Kate Brooke | |
1976 | The Omen | Katherine Thorn | |
1977 | Telefon | Barbara | |
1978 | Denne mann er farlig | Doktor Zonfeld | |
1979 | Européerne | Eugenia Young | |
1980 | Konkurransen | Greta Vandemann | |
Hyldest til en morsom mann | Maggie Stratton | Nominert til Genie Award | |
1986 | Emmas krig | Anne Grange |
År | Tittel | Rolle | Merknad |
---|---|---|---|
1953 | Armstrong Circle Theatre | Episode: «Judy and the Brain» | |
1953–1957 | Kraft Television Theatre | 5 episoder | |
1954–1956 | Robert Montgomery Presents | Josephine Perry / Bee-Jay (akt 1) / Edith | 6 episoder |
1954–1956 | Studio One | Elaine Bayley / Jessie | 2 episoder |
1957–1958 | Playhouse 90 | Peggy Maylin / Cecelia Brady | 2 episoder |
1960 | The Tempest | Miranda | TV-film |
1961 | The Art Carney Special | Episode: «Everybody's Doin' It» | |
1962 | Theatre '62 | Katrin Holstrom | Episode: «The Farmer's Daughter» |
1967 | Damn Yankees! | Lola | TV-film |
1972–1977 | Play of the Month | Maria Gostrey / Alma Winemiller | 2 episoder |
1972 | The Man Who Came to Dinner | Maggie Cutler | TV-film |
1973 | And No One Could Save Her | Fern O'Neil | TV-film |
Of Men and Women | Vertinne / Rosemary | TV-film Kortfilm: «All On Her Own» | |
Politirapport | Cassie Walters | TV-film Vant Golden Globe, nominert til Emmy | |
1974 | QB VII | Lady Margaret | Miniserie Nominert til Emmy |
Jennie: Lady Randolph Churchill | Lady Randolph Churchill | Miniserie Vant Golden Globe og BAFTA, nominert til Emmy | |
1975 | Hustling | Fran Morrison | TV-film |
A Girl Named Sooner | Elizabeth McHenry | TV-film | |
1978 | Breaking Up | JoAnn Hammil | TV-film |
Wheels | Erica Trenton | Miniserie Nominert til Golden Globe og Emmy | |
1979 | Torn Between Two Lovers | Diana Conti | TV-film |
Ike | Kay Summersby | Miniserie | |
1980 | Ike: The War Years | Kay Summersby | TV-film |
Haywire | Margaret Sullavan | TV-film Nominert til Emmy | |
The Women's Room | Mira Adams | TV-film | |
1982 | The Letter | Leslie Crosbie | TV-film Nominert til Golden Globe |
I Do! I Do! | Hun (Agnes) | TV-film Vant CableACE Award | |
1983 | The Gift of Love: A Christmas Story | Janet Broderick | TV-film |
1984 | A Good Sport | Michelle Tenney | TV-film |
Mistrals datter | Kate Browning | Miniserie | |
Six Centuries of Verse | Episode: «American Pioneers 1849-1910» | ||
Rearview Mirror | Terry Seton | TV-film | |
1985 | Faerie Tale Theatre | Snedronningen | Episode: «The Snow Queen» |
Toughlove | Jan Charters | TV-film | |
1986 | Av rent blod | Alicia Browning | TV-film |
1987 | American Playhouse | Eleanor Roosevelt | Episode: «Eleanor: In Her Own Words» Nominert til Emmy |
Nutcracker: Money, Madness & Murder | Frances Schreuder | Miniserie Nominert til Emmy | |
Screen Two | Grace Gardner | Episode: «The Vision» | |
1988 | Jesse | Jesse Maloney | TV-film |
1989 | Bridge to Silence | Marge Duffield | TV-film |
Jorden rundt på 80 dager | Sarah Bernhardt | Miniserie | |
Dark Holiday | Gene LePere | TV-film |
Priser og nominasjoner
[rediger | rediger kilde]År | Pristittel | Kategori | Film/Teaterstykke/ TV-program |
Resultat |
---|---|---|---|---|
1958 | Golden Laurel | Beste kvinnelige nykommer | 3.-plass | |
1960 | Golden Globe | Beste kvinnelige skuespiller – Drama | En studie i mord | Nominert |
1963 | Golden Laurel | Beste kvinnelige dramaskuespiller | Dager med vin og roser | Vant |
San Sebastián internasjonale filmfestival | Beste kvinnelige skuespiller | Dager med vin og roser | Vant | |
Oscar | Beste kvinnelige hovedrolle | Dager med vin og roser | Nominert | |
Golden Globe | Beste kvinnelige skuespiller – Drama | Dager med vin og roser | Nominert | |
Golden Laurel | Beste kvinnelige filmstjerne | 7.-plass | ||
1964 | BAFTA | Beste utenlandske kvinnelige skuespiller | Dager med vin og roser | Nominert |
Golden Laurel | Beste kvinnelige komedieskuespiller | Ta ikke den! | 5.-plass | |
1965 | Hasty Pudding Theatricals | Årets kvinne | Vant | |
1966 | Tony-prisen | Beste kvinnelige skuespiller i et teaterstykke | Wait Until Dark | Nominert |
Golden Laurel | Beste kvinnelige komedieskuespiller | Et vogntog med whisky | 3.-plass | |
1968 | Golden Laurel | Beste kvinnelige filmstjerne | 11.-plass | |
1974 | Golden Globe | Beste kvinnelige TV-skuespiller – Drama | Politirapport | Vant |
Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige hovedrolle i en miniserie eller TV-film | Politirapport | Nominert | |
1975 | BAFTA | Beste kvinnelige TV-skuespiller | Jennie: Lady Randolph Churchill | Vant |
Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige birolle i et komedie- eller dramaprogram | QB VII | Nominert | |
1976 | Golden Globe | Beste kvinnelige TV-skuespiller – Drama | Jennie: Lady Randolph Churchill | Vant |
Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige hovedrolle i en miniserie eller TV-film | Jennie: Lady Randolph Churchill | Nominert | |
1978 | Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige hovedrolle i en miniserie eller TV-film | Wheels | Nominert |
1979 | Golden Globe | Beste kvinnelige TV-skuespiller – Drama | Wheels | Nominert |
1980 | Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige hovedrolle i en miniserie eller TV-film | Haywire | Nominert |
1981 | Genie Award | Beste utenlandske kvinnelige skuespiller | Hyldest til en morsom mann | Nominert |
1983 | Golden Globe | Beste kvinnelige skuespiller i en miniserie eller TV-film | The Letter | Nominert |
1984 | CableACE Award | Beste kvinnelige skuespiller i et komedie- eller musikkprogram | I Do! I Do! | Vant |
1987 | Primetime Emmy Award | Beste individuelle prestasjon i en dokumentar/informasjonsfilm | American Playhouse-episoden «Eleanor: In Her Own Words» | Nominert |
Primetime Emmy Award | Beste kvinnelige hovedrolle i en miniserie eller TV-film | Nutcracker: Money, Madness & Murder | Nominert | |
1990 | Women in Film Crystal Award | Vant | ||
1991 | Stjerne på Hollywood Walk of Fame 6104 Hollywood Blvd. | Vant |
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ a b Encyclopædia Britannica Online, Encyclopædia Britannica Online-ID biography/Lee-Remick, besøkt 9. oktober 2017[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Hrvatska enciklopedija, Hrvatska enciklopedija-ID 52416[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b Roglo, Roglo person ID p=lee;n=remick[Hentet fra Wikidata]
- ^ a b GeneaStar, GeneaStar person-ID remickl[Hentet fra Wikidata]
- ^ Geni.com[Hentet fra Wikidata]
- ^ Horn, John (3. juli 1991). «Actress Lee Remick dead of cancer at 55». The Daily Gazette.
- ^ Champlin, Charles (6. mars 1990). «Remick Endures Despite Personal Ordeal: Profile: Actress waged a 'drastic and horrible and successful' fight against kidney cancer. Now, she prepares for a role in the miniseries 'The Young Catherine.'». Los Angeles Times.
- ^ a b «To 'Jennie'». Reading Eagle. 10. januar 1976.
- ^ a b Oviatt, Ray (23. april 1959). «Lee Remick Likes Work on Locations». Toledo Blade.
- ^ «Marilyn Is Fired by Studio; Lee Remick Gets Her Role». The Milwaukee Journal. 9. juni 1962.[død lenke]
- ^ Victor, Adam (1999). The Marilyn Encyclopedia. The Overlook Press. s. 285. ISBN 978-0879517182.
- ^ «'Follies' livens a Friday night». The Hour. 13. mars 1986.
- ^ «Lee Remick». FilmReference.com.
- ^ Yarrow, Andrew L. (3. juli 1991). «Lee Remick, 55, Actress in Roles From Enticing to Tormented, Dies». The New York Times.
- ^ Folkart, Burt A. (3. juli 1991). «Lee Remick; Actress' Long Career Spanned TV Dramas, Stage, Film». Los Angeles Times.
Eksterne lenker
[rediger | rediger kilde]- (en) Lee Remick på Internet Movie Database
- (sv) Lee Remick i Svensk Filmdatabas
- (da) Lee Remick på Filmdatabasen
- (da) Lee Remick på Scope
- (fr) Lee Remick på Allociné
- (en) Lee Remick på AllMovie
- (en) Lee Remick hos Rotten Tomatoes
- (en) Lee Remick hos The Movie Database
- (en) Lee Remick hos Internet Broadway Database