Weilbachs Kunstnerleksikon
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2d/Philip_Weilbach_2.jpg/250px-Philip_Weilbach_2.jpg)
Weilbachs Kunstnerleksikon, ofte bare kalt Weilbach, er et biografisk oppslagsverk over danske billed- og bygningskunstnere.[1] Det finnes fire utgaver med varierende titler utgitt fra 1877 og fremover.
Historie
[rediger | rediger kilde]Philip Weilbach skrev den første utgaven av leksikonet, som kom ut i ett bind 1877–78 med tittelen Dansk Konstnerlexikon. I 1895–96 ga han ut andreutgaven i to bind og denne ble kalt Nyt dansk Kunstnerlexikon.
Allerede i 1917 planla man en tredje utgave, men den lot seg først realisere da Merete Bodelsen ble hovedredaktør i 1943. Utgivelsen skjedde i 1947–52 under tittelen Weilbachs Kunstnerleksikon og var i tre bind. Povl Engelstoft var medredaktør.
Til bruk for leksikonet startet Weilbach et arkiv som ble betydelig utvidet med de nyere utgavene. Merete Bodelsen var medvirkende til å stifte institusjonen Den selvejende institution Weilbachs Kunstnerleksikon i 1980. Denne har siden sørget for det videre arbeidet med arkivet, først under ledelse av Elisabeth Fabritius og Elisabeth Kofoed-Hansen. Institusjonen har dessuten sørget for at arkivet ble tilgjengelig for forskere og andre interesserte på Danmarks Kunstbibliotek. Rundt 1990 inneholdt arkivet materiale om mer enn 35 000 kunstnere.
I 1988 besluttet institusjonen å utarbeide en ny utgave, som kom i perioden 1994–2000, under redaksjon av Lennart Gottlieb og Sys Hartmann. Denne 4. utgaven fikk tittelen Weilbach – Dansk Kunstnerleksikon og omtaler ca. 10 000 navn i ni bind.
4. utgave inngår i Kulturarvsstyrelsens Kunstindeks Danmark (KID).
På nettet
[rediger | rediger kilde]- Dansk Konstnerlexikon (1. utgave, 1877–78)
- Nyt dansk Kunstnerlexikon (2. utgave, 1895–96)
- Weilbachs Kunstnerleksikon (3. utgave, 1947–52)
- Weilbach – Dansk Kunstnerleksikon (4. utgave, 1994–2000) på Kulturarvsstyrelsens hjemmeside.
Referanser
[rediger | rediger kilde]- ^ «About Weilbachs Kunstnerleksikon». Slots- og Kulturstyrelsen. Besøkt 3. mai 2020.