1348
Пређи на навигацију
Пређи на претрагу
Миленијум: | 2. миленијум |
---|---|
Вјекови: | 13. вијек – 14. вијек – 15. вијек |
Деценија: | 1310-е 1320-е 1330-е – 1340-е – 1350-е 1360-е 1370-е |
Године: | 1345 1346 1347 – 1348 – 1349 1350 1351 |
Грегоријански | 1348. (MCCCXLVIII) |
Аб урбе цондита | 2101. |
Исламски | 748–749. |
Ирански | 726–727. |
Хебрејски | 5108–5109. |
Бизантски | 6856–6857. |
Коптски | 1064–1065. |
Хинду календари | |
• Викрам Самват | 1403–1404. |
• Схака Самват | 1270–1271. |
• Кали Yуга | 4449–4450. |
Кинески | |
• Континуално | 3984–3985. |
• 60 година | Yанг Земља Миш (од кинеске Нг.) |
Холоценски календар | 11348. |
Подробније: Календарска ера |
Година 1348 (MCCCXLVIII) била је пријеступна година која почиње у уторак у јулијанском календару.
Догађаји
[уреди | уреди извор]Јануар/Сијечањ – Март/Ожујак
[уреди | уреди извор]- 13. 1. - "Црна смрт": куга примећена у Дубровнику (што би могло значити контаминацију у новембру).[1]
- 15. 1. - Краљица Ивана бежи из Напуља у Провансу, чија је грофица, пошто долази угарски краљ Лудовик (Људевит).
- 23. 1. - Карло Драчки је погубљен у Аверси по наређењу мађарског краља, који сутрадан улази у Напуљ. Предаје суду остале кривце за братовљеву смрт, проглашава синовца, малог Карла Мартела, за војводу од Калабрије и насљедника пријестола (послан је у Угарску, али умире већ у липњу, или мају).[2]
- 25. 1. - Разорни земљотрес са епицентром у Фриулима, осетио се од Напуља до Кракова. Истог дана, у Венецији је уочена куга.
- почетком године? - Византијски гувернер Тесалије Јован Ангел је умро од куге, у земљи је метеж, што ће Душан искористити за ширење.
- зима - Душан је презимио на Светој Гори, са царицом Јеленом, склањајући се од куге.[3]
- У ово време је вероватно на српски преведена Синтагма Матије Властара. Скраћеном верзијом се вероватно користе српске судије у јужним, грчким, деловима царства.[4] Припрема се законик, проглашен следеће године.
- 2. 2. - Битка код Стрėве: теутонски витезови су потукли паганске Литванце.
- 13. 3. - Млечани шаљу у Напуљ тројицу изасланика да понуде мир краљу Људевиту, нуде му све далматинске градове осим Задра. У том граду има проблема, Млечани истог дана протјерују до 100 сумњивих грађана, затварају луку ланцем и ојачавају зидине (бан Никола Сеч и вјерни хрватски кнезови угрожавају град и Шубиће).[5]
- март - Куга на Маллорци.[6] Почиње и у Перпигнану и Роуссиллону (могућа зараза из Марсеилла).<реф">Бенедицтоw, 79-80</реф>
- март - Куга у Фиренци (вероватно стигла из Пизе где је запажена у јануару), такође и у Болоњи и Модени.<реф">Бенедицтоw, 92</реф>
- Време куге је позадина Боццацциовог Децамерона (1353).
- март - јул - Напуљска краљица Ивана борави с мужем у папином Авињону: озваничен је њихов брак, на суђењу је ослобођена кривице за убиство претходног мужа Андрије, продала је папи Авињон за 80.000 флорина.
Април/Травањ – Јун/Липањ
[уреди | уреди извор]- 7. 4. – У Прагу основан Карлов универзитет. Ових дана почиње и градња прашког Новог града (Новé Мěсто).
- април - Куга је у долини Нила и Гази, одакле се шири Левантом,[7] у приближно исто време је и у Барки на истоку Либије. Најкасније у овом месецу избија и у Тунису.[8]
- април - Куга на југу Шпаније,[6] и у Барцелони.[9]
- април - Побуна у Тунису против мароканске маринидске власти: војска султана Абу ал-Хасан Али ибн Отхмана је поражена код Кајруана. Његов син Абу Инан Фарис, гувернер Тлемсена, одлази у Фез и проглашава се за султана - и Тлемсен се буни. Војске са собом носе кугу.[6]
- 23. 4. - Едwард III од Енглеске, са 25 витезова, оснива Ред подвезице, највиши витешки ред у британском систему (1.027 одликованих до 2023).
- пролеће - Душан почиње зидати цркву манастира Арханђели код Призрена (до 1352).[10] Издао је 1348-52 Светоарханђеловску хрисовуљу, оснивачку повељу тог манастира.
- У повељи су први пут помиње жупа Гора.
- прољеће - Бјесни куга у Далмацији, нарочито у приморским градовима, Нин је готово опустио.[11]
- пролеће - Синови Јована VI и Орхана, Матија Кантакузен и Сулејман, као и сам Јован VI, су требали кренути на Душана, али Турци стижу само до Христополиса/Кавале у "оргији пљачке". Јован VI је замало упао у турску заседу на повратку.[12]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4b/%D0%9E%D1%81%D0%B2%D0%B0%D1%98%D0%B0%D1%9A%D0%B0_%D1%86%D0%B0%D1%80%D0%B0_%D0%A1%D1%82%D0%B5%D1%84%D0%B0%D0%BD%D0%B0_%D0%94%D1%83%D1%88%D0%B0%D0%BD%D0%B0.png/220px-%D0%9E%D1%81%D0%B2%D0%B0%D1%98%D0%B0%D1%9A%D0%B0_%D1%86%D0%B0%D1%80%D0%B0_%D0%A1%D1%82%D0%B5%D1%84%D0%B0%D0%BD%D0%B0_%D0%94%D1%83%D1%88%D0%B0%D0%BD%D0%B0.png)
- пролеће-лето? - Српска освајања византијских крајева:
- Душан до јесени,[13] осваја Епир са Јањином и Артом; јужни Епир и Акарнанију добија царев полубрат деспот Симеон; ожењен је Томаидом, кћерком Јована II Орсинија, ранијег владара Епира.[13]
- Прељуб заузима Тесалију, до млетачког Птелеоса; У Прељубовој војсци има доста Албанаца, Душан им даје предност у односу на Грке.[10] Атинским Каталонцима у Тесалији остаје само Неопатрас.
- Албанију, са Валоном и Бератом, добија царев шурак деспот Јован Асен.
- Душанова титула ће гласити "Ја у Христа Бога благоверни и богом постављени Стефан, цар свима Србима и Грцима и западној страни, то јест Албанији, и Поморију и свему Дису (Западу).".[10]
- Византијска власт је сужена на Тракију, коју Турци (Селџуци) харају изнутра и с мора.
- 1. 5. - Младен III. Шубић Брибирски, кнез кнез Клиса, Скрадина и Омиша, умро у млетачком Трогиру, након више од два мјесеца боловања.[11] Око скрбништва посмртно рођеног сина Младена IV. се сукобљавају стриц Павао III. (који је тренутно болестан, затим физички слаб[11]) и мајка Јелена (1351-55[14]).
- мај - Валенциа је покошена кугом, што омогућује Педру IV од Арагона да побегне из заробљеништва Валенцијске уније.
- свибањ, концем - Краљ Људевит се вратио из Напуља, искрцао се код Биограда.
- мај-јун - Ајдински емир Умур Бег је погинуо у Смирни у сукобу са крижарима (Јован VI Кантакузен га је звао у поход против Душана, пристао је, али се прво хтео осигурати код куће).
- 4. 6. - Цар Карло IV је признао Померанију, војводе Барнима III Великог, некада бранденбуршки посед, као лено царства.
- јун - Ибн Батутина путовања: налази се у Алепу, где је чуо за кугу у Гази, иде према Дамаску, успут је у Хомсу први пут видео кугу.[7]
- 24. 6. – У Мелцомбе Регису (данашњи Wеyмоутх, Дорсет у Енглеској) забиљежени први случајеви, односно епидемија Црне смрти на Британском оточју.
Јул/Српањ – Септембар/Рујан
[уреди | уреди извор]- 6. 7. – Папа Клемент VI издаје папску булу којом кршћанима налаже заштиту Јевреја од прогона и антисемитских погрома потакнутим гласинама да шире Црну смрт, као и још једну у новембру (Qуамвис Перфидиам).
- јул - Ибна Батута је у Дамаску, где бесни куга (2.400 мртвих на дан); људи посте и иду у процесије. Касније иде у Јерусалим, где је болест попустила.[7]
- 21. 7. - Битка код Епиле: Педро IV је потукао Валенсијску унију. Звоно које је унија користила ће бити истопљено, метал ће бити саливен у грло лидера уније.
- српањ, крајем - Угарски посланици започињу преговоре о миру у Венецији. Ни једна страна се не жели одрећи Далмације.[11]
- 4. 8. - Шведски краљ Магнус IV у походу против Новгорода заузима Орешек али не задуго.
- 5. 8. - Договорено осмогодишње примирје између Млетака и Угарске.[15]
- август - Избија Византијско-ђеновски рат: Ђеновљани из Галате нападају Цариград, пошто су Византинци смањили царину, да би привукли трговину на своју страну.
- август - Извештава се о куги у Истри, из правца Венеције.[1]
- 17. 8. - Краљица Ивана се вратила у Напуљ.
- 2. 9. - Спор између загребачког каптола и крбавског бискупа Радослава око десетине у Кладушама и сусједним мјестима: бан Никола Сеч одлучује у корист Каптола.[16]
- 2. 9. - Енглеска принцеза Јована (14) умире близу Бордоа од куге - била је на путу према Кастиљи, где се требала удати за наследника престола Педра.
Октобар/Листопад – Децембар/Просинац
[уреди | уреди извор]- октобар - Куга је "напала" Алеп у Сирији.[8] У пуној је снази у Каиру.[6]
- јесен - Куга је у Аустрији.
- 1. 11. - Куга у Лондону.
- новембар - Душанов војсковођа Прељуб је освојио Тесалију, Душан га именује за кесара, столује у Трикали.
- 22. 11. - Намyсłówски уговор је чешко-пољски мир након трогодишњег рата: Казимир се одриче претензија на Шлезију а Карло на пољски трон.
Кроз годину
[уреди | уреди извор]- Завршено је осликавање Дечана.
- Болотовским споразумом је призната независност Псковске републике од Новгорода (прикључена Московији 1510).
- Најстарији сачувани рукопис "О писменима" Чрнорисца Храбара.
-
"Арханђел Михаило уништава флоту Сарацена", Лесново 1347/48[17]
-
"Арханђел Михаило..."
Рођења
[уреди | уреди извор]- 11. 4. - Андроник IV Палеолог, византијски цар († 1385)
- ц. Никола Алтомановић, српски великаш († >1376)
Смрти
[уреди | уреди извор]- 1. 5. - Младен III. Шубић Брибирски, кнез кнез Клиса, Скрадина и Омиша (* ца. 1315)
Референце
[уреди | уреди извор]- ↑ 1,0 1,1 Бенедицтоw, 75
- ↑ Клаић, 99
- ↑ Историја с.н. I, 5
- ↑ Дело цара Душана. растко.рс
- ↑ Клаић, 104
- ↑ 6,0 6,1 6,2 6,3 Бенедицтоw, 66
- ↑ 7,0 7,1 7,2 Бенедицтоw, 64
- ↑ 8,0 8,1 Бенедицтоw, 65
- ↑ Бенедицтоw, 80
- ↑ 10,0 10,1 10,2 Стварање српског царства. растко.рс
- ↑ 11,0 11,1 11,2 11,3 Клаић, 105
- ↑ Тхе Ласт Центуриес оф Бyзантиум, 1261-1453 Бy Доналд M. Ницол, п. 218-9
- ↑ 13,0 13,1 Историја с.н. I, 544
- ↑ Клаић, 120-2
- ↑ Клаић, 105-6
- ↑ Клаић, 108
- ↑ Историја с.н. I, 576+1
- Литература
- Бенедицтоw, Оле Јøрген: Тхе Блацк Деатх, 1346-1353: Тхе Цомплете Хисторy, Тхе Боyделл Пресс 2004
- Свезак други: дио први. Треће доба: Владање краљева из разних породица (1301-1526). Прва књига: Анжувинци и Сигисмунд до губитка Далмације (1301-1409), Вјекослав Клаић (арцхиве.орг)
- Историја српског народа, Прва књига, Од најстаријих времена до Маричке битке (1371), СКЗ Београд 1981 (I)