Dehydroalanín
Dehydroalanín (DHA) je dehydroaminokyselina. Neexistuje vo voľnej podobe, ale nachádza sa prirodzene ako súčasť niektorých peptidov mikrobiálneho pôvodu.[1] Je to nezvyčajná nenasýtená aminokyselina.[2]
Dehydroalanín | |||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||
![]() | |||||||||||||||||||||||
Všeobecné vlastnosti | |||||||||||||||||||||||
Sumárny vzorec | C3H5NO2 | ||||||||||||||||||||||
Systematický názov | Kyselina 2-aminoprop-2-énová | ||||||||||||||||||||||
Synonymá | DHA | ||||||||||||||||||||||
Fyzikálne vlastnosti | |||||||||||||||||||||||
Molárna hmotnosť | 87,08 g/mol | ||||||||||||||||||||||
| |||||||||||||||||||||||
Ďalšie informácie | |||||||||||||||||||||||
Číslo CAS | 1948-56-7 | ||||||||||||||||||||||
Pokiaľ je to možné a bežné, používame jednotky sústavy SI. Ak nie je hore uvedené inak, údaje sú za normálnych podmienok. | |||||||||||||||||||||||
Štruktúra a reaktivita
upraviťPodobne ako iné primárne enamíny, dehydroalanín je nestabilný. Dehydroalanín hydrolyzuje na pyruvát.
N-Acylované deriváty dehydroalanínu, ako napríklad peptidy a podobné zlúčeniny, sú stabilné. Metyl-2-acetamidoakrylát je N-acetylovaný derivát metylesteru dehydroalanínu. Ako súčasť peptidov vzniká post-translačnými modifikáciami zo serínu alebo cysteínu,[3] ktoré sa enzymaticky dehydratujú. Ako vedľajší produkt vzniká voda (zo serínu) alebo sulfán (z cysteínu).
Väčšina aminokyselín nereaguje s nukleofilmi, ale medzi výnimky patrí práve dehydroalanín a niektoré dehydroaminokyseliny. Tieto látky sú elektorfilné kvôli
Výskyt
upraviťDehydroalanín bol prvýkrát identifikovaný ako súčasť nizínu, čo je cyklický peptid s antimikrobiálnou aktivitou.[2] Dehydroalanín sa nachádza i v lantibiotikách a mikrocystínoch.
DHA vzniká zo serínu alebo z cysteínu jednoduchou reakciou katalyzovanou zásadou bez potreby enzýmov. Táto reakcia môže prebehnúť pri varení alebo zásaditých prípravach jedál. DHA potom môže alkylovať ostatné aminokyseliny, napríklad lyzín, z ktorého vyzniká lyzínoalanín. Tým dochádza k spájaniu rôznych častí reťazcov a racemizácii pôvodného alanínu. Výsledné bielkoviny tak majú nižšiu výživovú hodnotu pre niektoré živočíchy, ale vyššiu pre iné. Niektoré lyzínoalaníny môžu u potkanov spôsobiť zväčšenie obličiek.[4]
Mnohé peptidy obsahujúce dehydroalanín sú toxické.[2]
Dlho sa predpokladalo, že dehydroalanín je dôležité elektrofilné katalytické reziduum v histidín amoniak lyáze a fenylalanín amoniak lyáze, ale neskôr sa ukázalo, že katalytickým reziduom je iný nenasýtený derivát alanínu – 3,5-dihydro-5-metylidén-4H-imidazol-4-ón – ktorý je ešte elektrofilnejší.[5][6]
Referencie
upraviť- ↑ From microbiology to cancer biology: the Rid protein family prevents cellular damage caused by endogenously generated reactive nitrogen species.. Molecular Microbiology, April 2015, s. 211–9. DOI: 10.1111/mmi.12945. PMID 25620221.
- ↑ a b c d SIODŁAK, Dawid.
α ,β -Dehydroamino Acids in Naturally Occurring Peptides. Amino Acids, 2015, s. 1–17. DOI: 10.1007/s00726-014-1846-4. PMID 25323736. - ↑ PARRISH, Angela R.; WANG, Lei. 5.18 - Genetic Incorporation of Unnatural Amino Acids into Proteins. Oxford : Elsevier, 2010-01-01. DOI: 10.1016/B978-008045382-8.00694-8. Dostupné online. ISBN 978-0-08-045382-8. DOI:10.1016/b978-008045382-8.00694-8 S. 605. (po anglicky)
- ↑ FRIEDMAN, Mendel. Impact of Processing on Food Safety. [s.l.] : Springer, 1999. ISBN 978-1-4615-4853-9. DOI:10.1007/978-1-4615-4853-9_10 Lysinoalanine in food and in antimicrobial proteins, s. 145–159.
- ↑ RÉTEY, János. Discovery and role of methylidene imidazolone, a highly electrophilic prosthetic group. Biochimica et Biophysica Acta (BBA) - Proteins and Proteomics, 2003, s. 179–184. DOI: 10.1016/S1570-9639(03)00091-8. PMID 12686130.
- ↑ Crystal structure of phenylalanine ammonia lyase: multiple helix dipoles implicated in catalysis. Biochemistry, September 2004, s. 11403–16. DOI: 10.1021/bi049053+. PMID 15350127.
Zdroj
upraviťTento článok je čiastočný alebo úplný preklad článku Dehydroalanine na anglickej Wikipédii.