Џез плес
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Jazzdance.jpg/250px-Jazzdance.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/CCMDonation90.jpg/250px-CCMDonation90.jpg)
Џез плес (енгл. Jazz dance) је модерна техника, која се базира на балетској техници, која је допуњена опуштенијим и слободнијим плесним елементима.[1] Позиције ногу у џезу су мало затвореније него у балету или потпуно затворене. У џезу за разлику од балета је допуштен већи степен стилске опуштености, и док се балет игра искључиво уз класичну музику, џез плес обично прати поп или било која друга музика. Овај облик игре се развијао у оквиру играчких студија.[2][3]
Постоји неколико врста џез игре:
- лирски (мекани) џез који негује правилне линије тела и покрета, покрети су меки, и користи се пуно балетских елемената
- улични (тврди) џез који је новији смер jazz технике, који укључује енергичне покрете и синкопирани рад ногу, изводи се на енергичније и оштрије поп ритмове, али је и даље у великој мери заступљена балетска техника
- музичко комедијски џез (театарски џез) је врста игре која се изводи у плесним мјузиклима. За овај стил је карактеристично да покрети наглашено прате ток приче комада у којем се изводе и често се користе разни реквизити (шешири, штапови), а костими су бљештави и упадљиви
- МТВ џез је најновији смер технике који је заступљен у спотовима разних певача (Џастин Тимберлејк, Бритни Спирс, Миси Елиот) и настао је ради повећања квалитета сценских наступа, а карактерише га оштрина и одсеченост покрета, док је балетска техника овде врло мало заступљена
Џез је музика црнаца који су европску музику обогатили афричким ритмовима, а настао је као контраст традиционалној музици. Главна карактеристика џез игре су изолације у којима се тело дели на делове, од којих сваки део тела изводи свој покрет. Та аритмија и асиметрија је уједно и карактеристика џез игре. Данас се џез плес изводи на све врсте музике .
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Craine, Debra, and Judith Mackrell. Oxford Dictionary of Dance. 2nd Ed. New York: Oxford University Press, 2010. Print. p 238
- ^ Boross, Bob. “All That’s Jazz.” Dance Magazine. Aug. 1999: 54. Web.
- ^ Hayes, Hannah. “Educators Make a Case for Keeping the History Alive in the Studio.” Dance Teacher. Sep. 2009: 58. Web.
Литература
[уреди | уреди извор]- Eliane Seguin, Histoire de la danse jazz, 2003, Editions CHIRON. ISBN 978-2-7027-0782-1. стр. 281.
- Jennifer Dunning, Alvin Ailey: A Life in Dance, 1998, Da Capo Press. ISBN 978-0-306-80825-8. стр. 468.
- A. Peter Bailey, Revelations: The Autobiography of Alvin Ailey, 1995, Carol Pub. Group. ISBN 978-0-8065-1861-9. стр. 183.
- Margot L. Torbert (2000). Teaching Dance Jazz. Margot Torbert. ISBN 978-0-9764071-0-2.
- Cohan, Robert (1989). The Dance Workshop. Gaia Books Ltd. ISBN 978-0-04-790010-5.