Негидалци
Региони са значајном популацијом | |
---|---|
![]() | 513 |
![]() | 52 |
Језици | |
негидалски, руски | |
Религија | |
шаманизам, православље, анимизам | |
Сродне етничке групе | |
Нанајци, Улчи; културно сродни: Нивхи |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/7a/%D0%A0%D0%B0%D1%81%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D0%BD%D0%B5%D0%B3%D0%B8%D0%B4%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D1%86%D0%B5%D0%B2_2010.png/265px-%D0%A0%D0%B0%D1%81%D1%81%D0%B5%D0%BB%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D0%BD%D0%B5%D0%B3%D0%B8%D0%B4%D0%B0%D0%BB%D1%8C%D1%86%D0%B5%D0%B2_2010.png)
Негидалци (рус. Негидальцы, нег. Элькан бэйэнин или Амгун бэйэнин) су тунгуско-манџурски народ, чији језик припада северној грани тунгуско-манџурских језика. Традиционална територија Негидалаца се налази око реке Амгун у Хабаровском крају Руске Федерације.[1]
Име
[уреди | уреди извор]Имена која Негидалци користе за њих саме су Елкан Бејенин у преводу Локални Људи и Амгун Бејенин у преводу Амгунски Људи. Име Негидалци потиче из евенкијског језика и значи Људи са обале (Приморци).[1]
Популација
[уреди | уреди извор]Према резултатима пописа становништва Руске Федерације, Негидалаца је 2010. било 513.[2]
Језик
[уреди | уреди извор]Негидалски језик припада северној (тунгуској) грани тунгуско-манџурских језика и близак је евенкијском (тунгуском) језику. Постоје два дијалекта негидалског језика и то су доњоамгунски и горњоамгунски дијалекат.[1] Од краја 20. века већина Негидалаца говори руским као матерњим језиком, а проценат говорника негидалског је у непрестаном опадању.[1]
Вера
[уреди | уреди извор]Негидалци су већином православне вероисповести, али су се међу њима одржала традиционална анимистичка веровања и шаманизам.
Извори
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г Негидалци - „Црвена књига народа Руске Империје”
- ^ „Резултати пописа становништва Русије 2010. Национални састав становништва”. 2010. Архивирано из оригинала (PDF) 21. 08. 2011. г. Приступљено 28. 05. 2017.