Hårpiska
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d2/Ritstudie_p%C3%A5_pojke%2C_1700-tal_-_Skoklosters_slott_-_99183.tif/lossy-page1-250px-Ritstudie_p%C3%A5_pojke%2C_1700-tal_-_Skoklosters_slott_-_99183.tif.jpg)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/ca/Gustav_IIIs_revolutionsring_fr%C3%A5n_1772_-_Livrustkammaren_-_97895.tif/lossy-page1-250px-Gustav_IIIs_revolutionsring_fr%C3%A5n_1772_-_Livrustkammaren_-_97895.tif.jpg)
Hårpiska var ett på 1700-talet bland männen gängse mode att bära nackhåret, vilket man lät växa långt och, omvirat med ett brett svart band, hänga ned på ryggen.
Hårpiskan infördes 1713 av den preussiske kungen Fredrik Vilhelm I. Han påbjöd den även i sin armé (stångpiska); därifrån upptogs den av alla europeiska härar. Stångpiskan började försvinna på 1780-talet.
Under Qingdynastin var manliga kineser tvungna att bära en lång, hårt snodd hårpiska. Policyn infördes efter dynastins uppkomst 1644 och efter manchurisk förebild. Hankineser som vägrade fick, efter en nationell frist om tio dagar, huvudet avhugget om de blev påkomna offentligt med håret fritt utsläppt och inte rakat i pannan, även om religiösa undantag gavs för bland andra daoister och buddhister inom munkväsende som hade religiösa mandat att antingen raka håret helt eller hålla det uppknutet. En slogan som påstås ha reciterats löd:
Källa
[redigera | redigera wikitext]Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från Nordisk familjebok, Hårpiska, 1904–1926.