Paul Mariner
Paul Mariner | ||||
![]() Paul Mariner som tränare för Plymouth Argyle FC i februari 2010 | ||||
Personlig information | ||||
---|---|---|---|---|
Fullständigt namn | Paul Mariner | |||
Födelsedatum | 22 maj 1953 | |||
Födelseort | ![]() | |||
Dödsdatum | 9 juli 2021 (68 år) | |||
Längd | 183 cm | |||
Lateralitet | Högerfotad | |||
Position | Anfallare | |||
Juniorlag | ||||
| ||||
Seniorlag* | ||||
| ||||
Landslag | ||||
| ||||
Uppdrag som tränare | ||||
| ||||
* Antal matcher och mål i seniorlag räknas endast för de inhemska ligorna. |
Paul Mariner, född 22 maj 1953 i Farnworth, Greater Manchester, död 9 juli 2021, var en engelsk fotbollstränare och spelare. Under sin spelarkarriär deltog han bland annat i EM 1980 samt VM 1982.
Mariner påbörjade sin självbiografi, Paul Mariner: My Rock and Roll Football Story, men avled innan den var färdig. Boken släpptes postumt och färdigställdes utan Mariner 2021.[1]
Spelarkarriär
[redigera | redigera wikitext]Klubblag
[redigera | redigera wikitext]Ipswich Town
[redigera | redigera wikitext]Paul Mariner kom till Plymouth Argyle 1973 från amatörklubben Chorley. Efter 56 mål på 135 matcher köptes han av Ipswich Town för 220 000 pund.[2]
Mariner gjorde sin debut för klubben i september 1976. Under sin debutsäsong gjorde han 10 mål på 28 matcher då Ipswich kom trea i ligan. Säsongen 1977/78 underpresterade Ipswich och slutade först på en 18:e plats i ligan, dock så vann klubben FA-cupen efter 1-0 i finalen mot Arsenal.[3]
Under säsongen 1980/81 så hade Ipswich chansen att vinna en trippel. I ligan slutade man 2:a, fyra poäng efter segrande Aston Villa. I FA-cupen gick man till semifinal där Manchester City blev för svåra. Efter att två titelchanser försvunnit var bara finalen i UEFA-cupen kvar. I finalens första match mot AZ Alkmaar så gjorde Mariner det sista målet när Ipswich vann med klara 3-0, och efter att ha förlorat returen med 4-2 så stod det klart att klubben vunnit UEFA-cupen, efter totalt 5-4.[4]
Efter totalt 337 matcher och 136 mål i Ipswich så såldes Mariner till Arsenal i februari 1984 för 150 000 pund.[5]
Arsenal
[redigera | redigera wikitext]Mariner började starkt i Arsenal och gjorde 7 mål på säsongens 15 sista matcher. Säsongen 1984/85 gjorde dock Mariner bara 7 mål på 36 matcher, och året efter så var han petad stora delar av säsongen. Han gjorde bara 9 ligamatcher, varav en som mittback. Sommaren 1986 släpptes han på free transfer av nya managern George Graham och Mariner lämnade klubben efter totalt 80 matcher och 17 mål.
Slutet av karriären
[redigera | redigera wikitext]Efter att ha fått lämna Arsenal skrev Mariner på för Portsmouth där han stannade i två säsonger. Efter det spelade han i Wollongong City i Australien, Albany Capitals i USA, Naxxar Lions på Malta, innan han avslutade karriären i San Francisco Bay.
Landslag
[redigera | redigera wikitext]Paul Mariner gjorde sin debut i England 1977, i en match mot Luxemburg när han fick hoppa in i 5-0-segern. Hans första landslagsmål kom även det mot Luxemburg då han gjorde 2-0 i kvalet till VM 1978.
Trots att Mariner inte spelat en minut i kvalet till EM 1980, blev han uttagen i den engelska truppen, där han fick hoppa in i förlustmatchen mot Italien samt matchen mot Spanien där England vann. Dock åkte England ut redan i gruppspelet, efter att även ha kryssat mot Belgien.
I kvalet till VM 1982 gjorde Mariner segermålet i den helt avgörande matchen mot Ungern och tog därmed England till slutspelet.[6] Mariner kom med i truppen och startade den första matchen i turneringen mot Frankrike. England vann med 3-1 i match där Mariner fastställde slutresultatet. Han fick starta i resten av matcherna där England åkte ut i det andra gruppspelet efter två 0-0-matcher.
Paul Mariner gjorde sin sista landskamp i en 0-0-match mot Rumänien i kvalet till VM 1986.
Tränarkarriär
[redigera | redigera wikitext]På hösten 2003 blev Paul Mariner klar som assisterande tränare för Harvard Crimson i USA. Efter en kort sejour där skrev han på som assistent till Steve Nicol i New England Revolution där han var med och vann US Open Cup.
18 oktober 2009 offentliggjordes Mariner som ny coach i Plymouth Argyle.[7] I december 2009 ersatte Mariner Paul Sturrock som manager efter en rad dåliga resultat.[8] Mariner kunde dock inte rädda kvar Plymouth i Championship och klubben blev nedflyttade.
24 juni 2010 anställdes Peter Reid som ny manager och Mariner återgick som coach.[9]
I januari 2011 anställdes Mariner av Toronto FC som ansvarig för spelarutvecklingen. Men efter att Toronto börjat säsongen med 9 raka förluster så sparkades managern Aron Winter och Paul Mariner blev huvudansvarig.[10] Mariner sparkades dock 7 januari 2013.[11]
Statistik
[redigera | redigera wikitext]Internationella mål
[redigera | redigera wikitext]Meriter
[redigera | redigera wikitext]Som spelare
[redigera | redigera wikitext]- FA-cupen: 1978
- UEFA-cupen: 1981
Referenser
[redigera | redigera wikitext]- Den här artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia, Paul Mariner, 26 augusti 2013.
- ^ ”PAUL MARINER AUTOBIOGRAPHY IN CLUB SHOP” (på brittisk engelska). www.itfc.co.uk. https://www.itfc.co.uk/news/2021/november/paul-mariner-my-rock-and-roll-football-story/. Läst 5 maj 2023.
- ^ ”Rogues Gallery: Paul Mariner”. 7amkickoff.com. Arkiverad från originalet den 5 oktober 2013. https://web.archive.org/web/20131005141829/http://www.7amkickoff.com/2013/rogues-gallery-paul-mariner/. Läst 7 oktober 2013.
- ^ ”Ipswich's '78 FA Cup-winning team”. bbc.co.uk. http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/i/ipswich_town/7375541.stm. Läst 7 oktober 2013.
- ^ ”1980/81: Ipswich thankful for Thijssen”. uefa.com. Arkiverad från originalet den 6 oktober 2013. https://web.archive.org/web/20131006103635/http://www.uefa.com/uefaeuropaleague/season%3D1980/overview/index.html. Läst 7 oktober 2013.
- ^ ”Paul Mariner - Arsenal FC”. sporting-heroes.net. http://www.sporting-heroes.net/football/arsenal-fc/paul-mariner-9569/league-appearances-careeer-for-arsenal-f-c_a16370/. Läst 7 oktober 2013.
- ^ ”England's matches 1980-1985”. englandfootballonline.com. http://www.englandfootballonline.com/MatchRsl/MatchRsl1980.html. Läst 7 oktober 2013.
- ^ ”Mariner set for Plymouth return”. bbc.co.uk. 18 oktober 2009. http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/p/plymouth_argyle/8313076.stm.
- ^ ”Paul Mariner replaces Paul Sturrock as Plymouth boss”. bbc.co.uk. 10 december 2009. http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/p/plymouth_argyle/8405711.stm.
- ^ ”Peter Reid appointed manager of Plymouth Argyle”. bbc.co.uk. 24 juni 2010. http://news.bbc.co.uk/sport2/hi/football/teams/p/plymouth_argyle/8755830.stm.
- ^ ”Toronto FC parts ways with head coach Aron Winter, hands job to Paul Mariner”. thestar.com. 7 juni 2012. http://www.thestar.com/sports/soccer/tfc/2012/06/07/toronto_fc_parts_ways_with_head_coach_aron_winter_hands_job_to_paul_mariner.html.
- ^ ”Toronto fires coach Paul Mariner, replaced by Ryan Nelsen”. thestar.com. 7 januari 2013. http://www.thestar.com/sports/soccer/tfc/2013/01/07/toronto_fc_fires_coach_paul_mariner_replaced_by_ryan_nelsen.html.
Externa länkar
[redigera | redigera wikitext]- Paul Mariner på National-Football-Teams.com (engelska)
- Paul Mariner på transfermarkt.co.uk
- Födda 1953
- Avlidna 2021
- Personer från Bolton
- Män
- Engelska herrlandslagsspelare i fotboll
- Engelska fotbollstränare
- Spelare i Plymouth Argyle FC
- Spelare i Ipswich Town FC
- Spelare i Arsenal FC
- Spelare i Portsmouth FC
- Spelare i English Football League
- Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980
- Spelare i VM i fotboll 1982
- Tränare i Plymouth Argyle FC
- Tränare i Toronto FC
- Brittiska idrottare under 1900-talet