Алан Рікман
Алан Сідней Патрік Рікман | ||||
---|---|---|---|---|
англ. Alan Sidney Patrick Rickman | ||||
![]() | ||||
Ім'я при народженні | англ. Alan Sidney Patrick Rickman | |||
Народився | 21 лютого 1946 Хаммерсміт, Лондон, Англія | |||
Помер | 14 січня 2016 (69 років) Лондон, Англія | |||
Національність | англієць | |||
Громадянство | ![]() | |||
Діяльність | актор, режисер, кінопродюсер, сценарист | |||
Alma mater | Chelsea College of Art and Designd, Королівська академія драматичного мистецтва (1974)[2], Латимерська вища школаd[3] і Королівський коледж мистецтв | |||
Роки діяльності | 1978 —2016 | |||
У шлюбі з | Rima Hortond[4] | |||
Провідні ролі | Северус Снейп, Ганс Грубер | |||
IMDb | nm0000614 | |||
Нагороди та премії | ||||
Золотий глобус (1997), BAFTA (1992) | ||||
| ||||
![]() | ||||
Алан Сідней Патрік Рікман (англ. Alan Sidney Patrick Rickman; 21 лютого 1946 — 14 січня 2016) — британський театральний та кіноактор, актор озвучування. Відомий за роллю Северуса Снейпа в серії фільмів «Гаррі Поттер».
Алан Рікман народився в муніципальному районі Хаммерсміт у передмісті західного Лондона. Його батько, Бернард Рікман, був ірландським католиком і працював на фабриці. Мати, Маргарет Дорін Роуз (до шлюбу Бартлет), походила з методистської родини з Уельсу. У Рікманів народилося четверо дітей. Крім старшого брата Девіда, Алан мав молодших брата й сестру — Майкла і Шейлу.
1954 року Бернард Рікман помер, залишивши Маргарет саму з дітьми. Невдовзі вона знову одружилася, після трьох років розлучилася з другим чоловіком.
Попри складні сімейні обставини, Алан навчається доволі гарно, що дає йому можливість отримати стипендію для продовження навчання у Вищій школі Латімера у Хаммерсміті (Latymer Upper School), а потім вступити до Коледжу Мистецтв і дизайну в Челсі (Chelsea College of Art and Design). Після трьох років навчання в Челсі Рікман вступає до Королівського Коледжу Мистецтв (Royal College Of Art). Після його закінчення він разом з друзями відкриває графічно-дизайнерську фірму «Графіті» в лондонському Сохо і декілька років робить доволі успішну кар'єру в цьому напрямку.
У 26 років любов Алана до театральної сцени примусила його пройти співбесіду до Королівської Академії Драматичного Мистецтва (Royal Academy of Dramatic ArtRADA). Рікман одержує стипендію на навчання і протягом наступних двох років опановує акторське ремесло. Він стає одним з найкращих студентів курсу, починає грати у театрі й навіть здобуває свої перші нагороди, серед яких Emile Littler Prize, Forbes Robertson Prize та Bancroft Gold Medal. Відтоді Алан Рікман вже не покидав своєї акторської кар'єри в театрі та кіно.
Помер 14 січня 2016 року від раку підшлункової залози[5].
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Alan_Rickman_BAM_2011-01-15_n1.jpg/250px-Alan_Rickman_BAM_2011-01-15_n1.jpg)
Після закінчення академії Алан рік виступав у Королівському Шекспірівському театрі, співпрацював з Crucible Theatre та Bristol Old Vic, знімався у телефільмах. Роль Обадіа Слоупа у «Хроніках Барчестера» (1982) принесла йому популярність у Великій Британії.
1985 року актор повернувся до Королівського Шекспірівського театру, щоб зіграти цинічного маркіза де Вальмона у виставі «Небезпечні зв'язки» Крістофера Хемптона. «Рікман народжений для цієї ролі», — писали критики після прем'єри. Головний виконавець швидко став кумиром англійської публіки. Наступного року постановку запросили на Бродвей, де Рікмана помітив продюсер Джоел Сілвер, який запропонував йому виконати роль злочинця у «Міцному горішку» Джона Мактірнена.
Актор не хотів перетворюватися на чергового стереотипного кінолиходія і вніс деякі зміни у сценарій. Його голлівудський дебют справив враження: іронічний терорист Ганс Грубер у майстерно стилізованому виконанні Рікмана багатьом глядачам запам'ятався краще, ніж герой Брюса Вілліса. Однак успіх стрічки позбавив Алана можливості зіграти Вальмона в американських «Небезпечних зв'язках»: продюсери відмовилися віддати роль «акторові з бойовика».
Після «Міцного горішка» Рікман міг отримати негативну роль у будь-якому блокбастері «фабрики мрій», але обрав інший шлях. Багато грав в експериментальних картинах («Країна у шафі», «Закрий мої очі», «Велика жахлива пригода»). Відмовився зніматися у розрекламованому «бондівському» фільмі «Золоте око», щоб створити образ відомого гіпнотизера Месмера в однойменній стрічці Роджера Споттісвуда, за який отримав премію кінофестивалю в Торонто. За роль Распутіна у телефільмі 1996 р. був відзначений «Еммі», «Золотим глобусом», «Золотим супутником» і премією Гільдії кіноакторів. Після мелодрами «Вірно, шалено, глибоко» (1992) Антоні Мінгелла актора оголосили «секс-символом для розумних жінок», а 1995 року британський журнал Empire вніс його ім'я до списку «Найпривабливіших зірок в історії кіно». 1997 року Рікман дебютував як режисер, знявши тонку екранізацію п'єси Шермана Макдональда «Зимовий гість», яку було відзначено нагородами Брюссельського, Чиказького та Венеціанського кінофестивалів.
Інколи актору доводиться виконувати і ролі негідників («Квіглі в Австралії», «Боб Робертс»). «Кожний образ, котрий я втілюю, намагаюся зробити відмінним від попередніх, — каже Алан. — Постійні зміни — це сутність акторської професії. До того ж я не розумію визначення „чорний характер“. Точного поділу на чорне та біле у світі не існує». Найкращим досягненням Рікмана у негативному амплуа вважається жорстокий шериф Нотінгемський з картини «Робін Гуд — принц злодіїв» (1991) Кевіна Рейнольдса, який приніс йому премію Британської кіноакадемії за роль другого плану та приз газети «Івнінг Стендард».
Рік | Назва українською | Оригінальна назва | Персонаж |
---|---|---|---|
1978 | Ромео та Джульєтта | Romeo & Juliet | Тібальд |
1980 | Тереза Ракен | Thérèse Raquin | Відаль |
Шеллі | Shelley | Клайв | |
1982 | Барчестерські хроніки | The Barchester Chronicles | Обадій Слоуп |
Busted | Busted | Сімон | |
Люди, які посміхаються (серіал) | Smiley's People | Містер Браунлоу | |
1985 | Повернення додому | Return of the Native | Оповідач |
Літній сезон | Summer Season | Круп | |
Дівчата зверху | Girls On Top | Дімітрі / Голос RADA | |
1988 | Міцний горішок | Die Hard | Ханс Грубер |
1989 | Січнева людина | The January Man | Ед |
Революційний свідок | Revolutionary Witness | Жак Ру | |
Сценарій | Screenplay | Israel Yates | |
Благодійники | Theatre Night Benefactors | Колін | |
1990 | Куіглі в Австралії | Quigley Down Under | Елліот Марстон |
Країна у шафі | Closet Land | Чоловік, що допитує | |
1991 | Робін Гуд: принц злодіїв | Robin Hood: Prince of Thieves | шериф Ноттингема |
Щиро, безумно, сильно | Truly Madly Deeply | Джемі | |
Закрий мені очі | Close my eyes | Синклер | |
1992 | Боб Робертс | Bob Roberts | Лукас Харт Третій |
1993 | Падші ангели | Fallen Angels | Дуайт Біллінгс |
1994 | Месмер: шляхом Нострадамуса | Mesmer | Месмер |
1995 | Страшенно велика пригода | An Awfully Big Adventure | О'Хара |
Розум і почуття | Sense and Sensibility | полковник Брендон | |
Люм'єр і компанія | Lumière et compagnie | ||
1996 | Распутін | Rasputin: Dark Servant of Destiny | Григорій Распутін |
Майкл Коллінз | Michael Collins | Імон де Валера | |
Замок з примарами: Ірландія | 'Castle Ghosts of Ireland | Living Tyde | |
1997 | Зимовий гість | The Winter Guest | режисер, сценарист |
1998 | Темна гавань | Dark harbor | Девід Вайнберг |
Поцілунок Йуди | Judas Kiss | Девид Фрідман | |
1999 | Догма | Dogma | Метатрон |
У пошуках галактики | Galaxy Quest | доктор Лазарус, Олександр Дейн | |
2000 | Допоможіть! Я риба | Help! I'm a Fish | Джо (озвучка) |
Англійський цирульник | Blow Dry | Філ Аллен | |
Інтриги і сватання (ТБ ВВС) | Victoria Wood with All the Trimmings | Капітан Джордж Фален | |
2001 | Гра | Play | Людина |
Ми знаємо де ви живете | We Know Where You Live | Йоркширець | |
У пошуках Джона Гіссінга | The Search for John Gissing | Джон Гіссінг | |
Верби | Willows | продюсер | |
Гаррі Поттер і філософський камінь | Harry Potter and the Philosopher's Stone | Северус Снейп | |
2002 | Гаррі Поттер і таємна кімната | Harry Potter and the Chamber of Secrets' | Северус Снейп |
Цар гори | King of the Hill | Король Філіп (озвучка) | |
2003 | Реальна любов | Love Actually | Гаррі |
2004 | Гаррі Поттер і в'язень Азкабану | Harry Potter and the Prisoner of Azkaban | Северус Снейп |
Божественне творіння | Something the Lord made | Альфред Блелок | |
Непрощенна чорнота: злети і падіння Джека Джонсона | Unforgivable Blackness: The Rise and Fall of Jack Johnson | (озвучка) | |
2005 | Гаррі Поттер і келих вогню | Harry Potter and the Goblet of Fire | Северус Снейп |
Автостопом Галактикою | The Hitchhiker's Guide to the Galaxy | Марвін (озвучка) | |
2006 | Парфумер: Історія одного вбивці | Perfume: The Story of a Murderer | Антуан Ріші |
Сніговий пиріг | Snow Cake | Алекс Х'юз | |
2007 | Гаррі Поттер і Орден фенікса | Harry Potter and the Order of the Phoenix | Северус Снейп |
Свіні Тодд: демон-перукар із Фліт-стріт | Sweeney Todd: The Demon Barber of Fleet Street | Суддя Терпін | |
2008 | Син Нобелевського лауреата | Nobel Son | Елі Майклсон |
Удар пляшкою | Bottle Shock | Стівен Спар'є | |
2009 | Гаррі Поттер і Напівкровний Принц | Harry Potter and the Half-Blood Prince | Северус Снейп |
Сонет номер 12 | Sonnet Number 12 | (озвучка) | |
2010 | Аліса в Країні Чудес | Tim Burton's Alice in Wonderland | Авесалом (озвучка) |
Пісня Ланчу | The Song of Lunch | Він | |
Гаррі Поттер і Смертельні Реліквії: Частина 1 | Harry Potter and the Deathly Hallows: Part I | Северус Снейп | |
Зухвалі мрії | The Wildest Dream | Ноель Оделл (озвучка) | |
Вілла Голіцин | The Villa Golitsyn | Віллі | |
Любов до свободи: Історія про чорношкірих патріотів Америки | For Love of Liberty: The Story of America's Black Patriots | (озвучка) | |
2011 | Гаррі Поттер і Смертельні Реліквії: Частина 2 | Harry Potter and the Deathly Hallows: Part II | Северус Снейп |
Хлопчик в бульбашці | The Boy in the Bubble | Оповідач (озвучка) | |
2012 | Гамбіт | Gambit | Лорд Шанбандар |
2013 | Дворецький | The Butler | Рональд Рейган |
Обіцянка | A Promise | Карл Хофмейстер | |
Пил | Dust | Тодд | |
CBGB | CBGB | Хіллі Крістал | |
2015 | Маленький безлад | A Little Chaos | Людовик XIV / Також режисер фільму |
Око в небі | Eye in the Sky | Франк Бенсон | |
Аліса в Задзеркаллі | Alice Through the Looking Glass | Авесалом (озвучка) |
У 19 років, вивчаючи графічний дизайн у Коледжі Челсі, Алан зустрів Ріму Хортон, яка стала його супутницею на все життя. Вони жили разом починаючи з 1965, але одружилися лише у 2012 році. Ріма викладала прикладну мікроекономіку в Університеті Кінгстона до своєї відставки 2002 року. Зараз вона — місцева політик, її ім'я пов'язують із Лейбористською партією.
Дітей не мав.
- У дитинстві в Алана були проблеми із мовленням, пов'язані з дефектом нижньої щелепи. Через це дослідники з виявлення «ідеального голосу» називають голос Рікмана одним з найкращих. В акторському середовищі актора нерідко називають «The Voice»;
- У фінальній сцені «Міцного горішка» герой Рікмана падає з хмарочоса. Акторові дійсно довелося стрибати з висоти 20 футів на повітряні матраци навпроти зеленого екрана. Цікаво, що першим стрибнув режисер стрічки, щоб переконати актора в цілковитій безпечності цього трюку. Помічник режисера штовхнув Алана на рахунок «два» (замість «три»), щоб у Ганса Грубера був здивований вигляд;
- Британський журнал «Empire» кілька разів вносив Алана Рікмана до списків найсексуальніших акторів світу. Одне з останніх досягнень — у жовтні 2009 року Алан потрапив на восьме місце у списку Empire Online 50 сексуальних чоловіків-акторів. При чому 52 % читачів проголосували за те, що Рікман має посісти вищу сходинку в цьому переліку;
- Алан Рікман міг гарно копіювати будь-який акцент англійської мови. Він чудово демонстрував не тільки німецький акцент у «Міцному горішку», але й усі американські — у стрічці «Творіння Господнє» Алан прекрасно відтворив теннессійський акцент 1940-х років;
- Алан Рікман на 11 років старший за Тімоті Сполла, на 12 років за Адріана Роулінза і Гері Олдмана, на 17 років за Девіда Тюліса і на 21 рік за Джеральдін Сомервіль. Проте усі ці люди грають однолітків та однокласників у фільмі про Гаррі Поттера.
- ↑ http://www.bbc.co.uk/news/entertainment-arts-35313604
- ↑ Alan Rickman — Royal Academy of Dramatic Art.
- ↑ Alan Rickman // The Times / T. Gallagher — London: Times Media, 2016. — ed. size: 440581 — ISSN 0140-0460; 0956-1382; 1363-7746
- ↑ https://www.theguardian.com/film/2016/jan/14/alan-rickman-giant-of-british-film-and-theatre-dies-at-69 — 2016.
- ↑ Alan Rickman, Harry Potter and Die Hard actor, dies aged 69. BBC News. 14 січня 2016. Архів оригіналу за 15 травня 2021. Процитовано 29 травня 2021. (англ.)
- Алан Рікмен [Архівовано 24 липня 2009 у Wayback Machine.]
- Formula 'secret of perfect voice' [Архівовано 31 липня 2010 у Wayback Machine.]
https://www.findagrave.com/memorial/157056053/alan-rickman
![]() |
Це незавершена стаття про актора. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |
|
|
- Народились 21 лютого
- Народились 1946
- Померли 14 січня
- Померли 2016
- Випускники Королівської академії драматичного мистецтва
- Лауреати премії BAFTA
- Лауреати премії «Еммі»
- Британські кіноактори
- Театральні актори Великої Британії
- Британські телеактори
- Британські кінорежисери
- Британські театральні режисери
- Уродженці Лондона
- Померли в Лондоні
- Померли від раку підшлункової залози
- Британські чоловіки-актори відеоігор
- Англійці ірландського походження
- Актори, які зіграли роль Григорія Распутіна