Вілсон Піацца
![]() | ||||||||||||||
![]() | ||||||||||||||
Особисті дані | ||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
Повне ім'я | Вілсон Олівейра да Сілва Піацца | |||||||||||||
Народження | 25 лютого 1943 (81 рік) | |||||||||||||
Рібейран-дас-Невіс, Бразилія | ||||||||||||||
Зріст | 176 см | |||||||||||||
Вага | 74 кг | |||||||||||||
Громадянство | ![]() | |||||||||||||
Позиція | захисник | |||||||||||||
Професіональні клуби* | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
Національна збірна | ||||||||||||||
| ||||||||||||||
* Ігри та голи за професіональні клуби |
Вілсон Піацца (порт. Wilson da Silva Piazza, нар. 25 лютого 1943, Рібейран-дас-Невіс) — бразильський футболіст, що грав на позиції захисника. Ключовий захисник збірної Бразилії, яка стала чемпіоном світу 1970 року. Більшу частину кар'єри провів у «Крузейру», з яким завоював Кубок Лібертадорес і став десятиразовим чемпіоном штату Мінас-Жерайс.
Вілсон Піацца народився 25 лютого 1943 року в місті Рібейран-дас-Невіс, штат Мінас-Жерайс, в сім'ї Жозе Піацци і Режини Да Сілва Піацци. Сім'я була небагата, а тому вже у віці 15-ти років Вілсон покинув школу, щоб піти працювати. Він влаштувався в офіс фірми «Авініда Антоніо Карлос», яка займалася виробництвом шин. Компанія мала свою команду, в якій Піацца швидко став лідером. Після декількох років роботи в Авініді, він пішов працювати в банк «Меркантіл Де Мінас-Жерайс», вже почавши думати про те, щоб кинути футбол на користь кар'єри банківського співробітника, але все ж любов до футболу не відпускала Піаццу: деякий час йому доводилося грати у футбол до полудня, а з 12 до 9 вечора працювати в банку, де він займався зведенням щоденного банківського балансу. Іноді роботи було так багато, що Піацца залишався в банку до опівночі і навіть спав у банку, не в силах йти додому.
У віці 18 років Піацца почав грати за клуб «Ренаскенса», який на той момент був аматорським. Там Вілсон провів 3 сезони, ставши одним із найсильніших півзахисників штату. Одночасно з цим, Піацца працював у банку, звідки пішов лише після переходу в «Крузейро» в 1965 році, дебютувавши у матчі з «Сантусом», веденим Пеле. Гра завершилася з рахунком 4:3 на користь «Крузейро». У перший же рік Піацца, разом з командою, переміг у чемпіонаті штату, а потім і в кубку Бразилії. Через рік клуб виграв свій другий титул найкращої команди штату, а всього за кар'єру вигравав 10 чемпіонств Мінейро. Атмосфера в клубі стояла майже братська, всі гравці, за винятком одного були родом зі штату Мінас-Жерайс, що допомагало командній грі. Всього за «Крузейро» з 1964 по 1979 рік Піацца провів 559 ігор і забив 39 голів, після чого завершив професійну кар'єру футболіста.
1967 року дебютував в офіційних матчах у складі національної збірної Бразилії, яка шукала нових гравців після провалу на чемпіонаті світу в Англії. У національній команді він завоював місце в основі, склавши дует центральних півзахисників з Жерсоном і виграв два сезони поспіль Кубок Ріу-Бранку. В червні 1968 року Піацца зламав ногу у матчі проти збірної Уругваю на Маракані, отримавши удар від Луїса Кубільї і пропустив значну частину сезону.
З появою 1969 року в збірній півзахисника Клодоалдо, Піацці було запропоновано місце в центрі оборони, від якої той відмовився. Але все ж, щоб грати в складі національної команди, Піацца був змушений поступитися головному тренеру команди Маріо Загало і перейти в оборону. Переведення талановитого хавбека в оборону викликало бурхливі дебати в бразильській пресі, навіть мама футболіста просила на сторінках газет про повернення сину його традиційного місця на полі.
Наступного року потрапив у заявку чемпіонату світу 1970 року у Мексиці у статусі захисника. Найбільшою проблемою для самого футболіста вважався його малий зріст, який, у боротьбі з чемпіонами світу, англійцями, міг призвести до фатальних наслідків для команди. На самому чемпіонаті світу, побоювання Піацци не виправдалися, єдину проблему становив матч з Англією, яка кілька разів грубо фолила, але Піацца відмовився мстити родоначальникам футболу, зосередившись на грі. Кілька матчів на турнірі провів Піацца і на позиції центрального півзахисника, замінюючи Клодоалдо. Всього на турнірі Піацца провів 5 матчів, в тому числі і фінальний матч проти збірної Італії (4:1).
Через чотири роки був учасником чемпіонат світу 1974 року у ФРН, куди поїхав як запасний гравець і провів лише 3 гри[1], а команда зайняла четверте місце.
У наступному році був у заявці на розіграші Кубка Америки 1975 року у різних країнах, на якому команда здобула бронзові нагороди, а Піацца відіграв у 4 з 5 матчах.
Після завершення кубку Америки за офіційну збірну більше не виступав. Протягом кар'єри у національній команді, яка тривала 9 років, провів у формі головної команди країни 51 матч.
Разом: 51 матч; 34 перемоги, 13 нічиїх, 4 поразки.
№ | Дата | Суперник | Рахунок | Голи | Турнір |
1 | 23 червня 1967 | ![]() |
1:1 | - | Товариський матч |
2 | 6 липня 1969 | ![]() |
4:0 | - | Товариський матч |
3 | 13 липня 1969 | ![]() |
6:1 | - | Товариський матч |
4 | 1 серпня 1969 | ![]() |
2:0 | - | Товариський матч |
5 | 3 вересня 1969 | ![]() |
1:2 | - | Товариський матч |
6 | 5 квітня 1970 | ![]() |
4:1 | - | Товариський матч |
7 | 6 травня 1970 | ![]() |
3:0 | - | Товариський матч |
8 | 17 травня 1970 | ![]() |
5:2 | - | Товариський матч |
9 | 24 травня 1970 | ![]() |
3:0 | - | Товариський матч |
10 | 13 червня 1972 | ![]() |
2:0 | - | Товариський матч |
11 | 17 червня 1972 | ![]() |
3:3 | - | Товариський матч |
12 | 3 липня 1973 | ![]() |
4:3 | - | Товариський матч |
13 | 19 грудня 1973 | Збірна легіонерів | 2:1 | - | Товариський матч |
14 | 26 травня 1974 | ![]() |
3:2 | - | Товариський матч |
15 | 30 травня 1974 | ![]() |
1:1 | - | Товариський матч |
16 | 3 червня 1974 | ![]() |
5:2 | - | Товариський матч |
17 | 6 жовтня 1976 | ![]() |
0:2 | - | Товариський матч |
Разом: 17 матчів; 12 перемог, 3 нічиїх, 2 поразки.
- Чемпіон світу: 1970
- Володар Кубка Ріо-Бранко (2): 1967, 1968
- Володар Кубка Року: 1971
- Володар Кубка Бразилії: 1966
- Фіналіст Кубка Робертао: 1969
- Срібний призер чемпіонату Бразилії (2): 1974, 1975
- Бронзовий призер чемпіонату Бразилії: 1973
- Чемпіон штату Мінас-Жерайс (10): 1965, 1966, 1967, 1968, 1969, 1972, 1973, 1974, 1975, 1977
- Срібний призер чемпіонату штату Мінас-Жерайс(5): 1970, 1971, 1976, 1978, 1979
- Володар Кубка Лібертадорес: 1976
- Фіналіст Кубка Лібертадорес: 1977
- Володар «Срібного м'яча» Бразилії: 1972
- У символічній збірній чемпіонату світу: 1970
- ↑ Профіль на fifa.com. Архів оригіналу за 26 лютого 2015. Процитовано 15 травня 2015.
- Вілсон Піацца на сайті National-Football-Teams.com (англ.)
- Вілсон Піацца на сайті worldfootball.net (англ.) (нім.) (фр.) (ісп.) (порт.) (італ.) (нід.) (пол.)
![]() |
Це незавершена стаття про футболіста. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |