Васконське герцогство
Герцогство Васконське баск. Baskoniako Dukerria окс. Ducado da Gasconha фр. Duché de Vasconie лат. Ducatus Wasconia | ||||
| ||||
![]() | ||||
Столиця | Бордо | |||
Мови | баскійська гасконська | |||
Релігії | західне християнство баскійська міфологія | |||
Форма правління | монархія | |||
Герцоги Васконії | ||||
- 602-606 | Женіал | |||
Історичний період | Середньовіччя | |||
- Герцог, призначений франкськими королями | 602 | |||
- Приєднано до Королівства Франція | 1453 | |||
Сьогодні є частиною | ![]() ![]() | |||
|
Васко́нське ге́рцогство (баск. Baskoniako Dukerria; фр. Duché de Vasconie; ісп. Ducado de Vasconia; лат. Ducatus Wasconia), відоме також як Гаско́нське ге́рцогство (окс. Ducado da Gasconha; фр. Duché de Gascogne) — середньовічне герцогство на південному заході сучасної Франції і частково на північному заході сучасної Іспанії (теперішні Країна Басків і Наварра) у VII — IX століттях.
- Васконське (Гасконське) герцогство (баск. Baskoniako Dukerria, баск. Duché de Gascogne, Duché de Vasconie; окс. Ducado da Gasconha; фр. Duché de Vasconie; ісп. Ducado de Vasconia; лат. Ducatus Wasconia, Ducatus Wasconiæ[1]) — походить від античного племені васконів, предків сучасних басків
- Васконсько-Новемпопуланське герцогство (лат. Ducatus Wasconia Novempopulaniam)[2]
- Васконське князівство — від української ранньомодерної традиції перекладати лат. ducatus (герцогство) як «князівство», а лат. dux — як «князь»; хоча в середьновічній латині українському «князю» відповідає лат. princeps, principe.
Створене у 602 році герцогство обійняло землі колишньої римської провінції Аквітанія Новемпопулана — ядро формування майбутньої історичної Гасконі. З часом Васконське герцогство включило у свій склад і землі Піренейського регіону, заселені власне васконами, що в майбутньому стали основою формування королівства Наварра (Памплона).
Дуже рано Васконське герцогство підпало під вплив Аквітанії — завдяки особистій унії в 660 році. У 715 герцог Едо прибирає титул «принцепс Аквітанії», що означало фактичну незалежність об'єднаних земель герцогств Аквітанії та Васконії, однак невдовзі знову визнає зверхність Франкського королівства. У 746 році Аквітанія і Васконія остаточно підпорядковані Франкському королівству.
Близько 770 року Васконія відокремилася від Аквітанії, фактично здобуваючи незалежність.
Влада франків у Васконії була хиткою. Зокрема, під час невдалого походу християн на мусульманську Сарагосу в 778 році, відступаючі франки зруйнували міські стіни Памплони, щоб послабити місто та уникнути можливого повстання[3]. У відповідь баски напали на ар'єргард франкської армії на чолі з Роландом на перевалі Ронсеваль. Ця подія лягла в основу «пісні про Роланда».
Скориставшись ситуацією, кордовський емір повернув собі Памплону та прилеглі до неї землі. Частина басків намагалися чинити опір і йому. Зокрема, 781 року двоє місцевих володарів, яких арабські джерела називають ібн-Баласк («син Веласко») і Мотмін аль-Акра («Хімено Сильний»), зазнали поразки та були змушені підкоритися Кордові.
Наступна згадка про Памплону датується 799 роком, коли Мутарріф ібн-Муса, який, як вважають, був управителем міста і представником християн-перевертнів з Касійського дому, був убитий профранкською фракцією.
806 року франки повернули собі Васконію. 812 року, після франко-кордовського миру, король Людовик Благочестивий вирушив до Памплони, де створив недовговічне Памплонське графство.
Через пару років, коли франки втратили контроль на південь від Піренеїв внаслідок повстання у Гасконі, Кордова знову повернула собі регіон. 816 року мусульмани перемогли памплонські війська у битві під Панкорбо, в якій загинув Баласк аль-Яласкі (Веласко Гасконського).
У 864 році на основі Васконії утворюється спадкове герцогство Гасконь.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/4/4f/Duchy_of_Vasconia.png/220px-Duchy_of_Vasconia.png)
- 602-606: Женіал
- 660-670: Фелікс
- 688-735: Одо Великий
- 1009-1032: Санш VI Ґійом
- 1052-1086: Вільгельм VIII
- 1362-1372: Едвард Чорний Принц
- Collins, Roger. The Basques (2nd ed.). Oxford, UK: Basil Blackwell, 1990.
- Jimeno Jurío, José María. ¿Dónde fue la Batalla de "Roncesvalles"?. Pamplona: Pamiela, 2004.
- Larrea, Juan José; Lorenzo, Jesús. Barbarians of Dâr al-Islâm: the Upper March of al-Andalus and the Western Pyrenees in the Eighth and Ninth Centuries [1] // La Transgiordania Nei Secoli XII-XIII e le "frontiere" del Mediterraneo Medievale. Oxford: Archaeopress, 2012, pp. 277–288.
- Sorauren, Mikel. Historia de Navarra, el estado vasco. Pamiela, 1999.
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Васконське герцогство