Малубітінг
Перейти до навігації
Перейти до пошуку
Малубітінг | ||||
Масив Малубітінг | ||||
36°02′20″ пн. ш. 74°54′03″ сх. д. / 36.03888888891677311° пн. ш. 74.900833333360779420° сх. д.Координати: 36°02′20″ пн. ш. 74°54′03″ сх. д. / 36.03888888891677311° пн. ш. 74.900833333360779420° сх. д. | ||||
Країна |
![]() | |||
---|---|---|---|---|
Регіон | Гілгіт-Балтистан | |||
Система | Каракорум | |||
Тип | гора | |||
Висота | 7458 м (59-ме місце)[1] | |||
Висота відносна | 2193 м[1] | |||
Ізоляція |
36,93 км → Трівор (7577 м) (36,78 км → Куніанг Кіш Південний (7620 м)[1] | |||
Перше сходження | 1971 р., K. Pirker, H. Schell, H. Schindlbacher, H. Sturm | |||
![]() | ||||
![]() |
Малубітінг — друга за висотою гора групи Ракапоші Рендж, частини Каракорума, в північному Пакистані.
Лежить на північному кордоні Індії між річками Гунза та Шігар. Віддалений приблизно за 40 км на південний схід від Ракапоші і за 50 км на схід від міста Гілгіт.
Гора має кілька вершин (назва — абсолютна висота, відносна висота):
- Малубітінг (головна) — 7458 м, 2193 м;
- Малубітінг (центральна) — 7260 м;
- Малубітінг (східна) — 6970 м, 254 м;
- Малубітінг (північна) — 6843 м, 143 м;
Невдалі спроби підкорення цього піка мали місце в 1955, 1959, 1968, 1969, 1970 та 1971 рр. Перше вдале сходження в 1971 р. здійснили члени австрійської експедиції K. Pirker, H. Schell, H. Schindlbacher, H. Sturm.
- ↑ а б в Malubiting, Pakistan. Peakbagger.com[d], (англ.). Процитовано 24 червня 2016.
- Neate Jill. High Asia: An Illustrated History of the 7000 Metre Peaks. — ISBN 0-89886-238-8
- Wala Jerzy. Orographical Sketch Map of the Karakoram. — 1990. — Published by the Swiss Foundation for Alpine Research.
- Himalayan Index [Архівовано 17 липня 2017 у Wayback Machine.]
- Ostatni atak na Kunyang Chhish / Pod red. Andrzeja Zawady, Andrzeja Paczkowskiego i Józefa Nyki. — Sport i Turystyka. — Warszawa, 1973, rozdział «Dni rozpamiętywania».