Роздільна I
Роздільна І Одеська дирекція Одеська залізниця станція | |
---|---|
Залізничний вокзал | |
Розташування | |
Розташування | м. Роздільна |
Адреса | Привокзальна площа, 1 |
Координати | 46°51′01″ пн. ш. 30°04′25″ сх. д. / 46.850440000027774090° пн. ш. 30.07387000002777810° сх. д.Координати: 46°51′01″ пн. ш. 30°04′25″ сх. д. / 46.850440000027774090° пн. ш. 30.07387000002777810° сх. д. |
Структура | |
Лінія(ї) | Роздільна I — Одеса-Застава I Мигаєве — Роздільна I Кучурган — Роздільна I |
Платформ | 2 |
Тип платформ | бічна та острівна |
Колій | 8 |
Послуги | |
Транспортні | ![]() ![]() |
Супутні | Приймання та відправка вантажів, приймання та видача вантажів підприємств |
Історія | |
Відкрито | 1865 (159 років) |
Електрифіковано | 1984 (40 років) |
Колишні назви | Роздільна |
Будівля | |
Архітектор | Віталій Куць, В. Олейник, М. Бахарева |
Поверхів | 3 |
Інша інформація | |
Власник | Одеська залізниця |
Оператор | Одеська залізниця |
Код ЄМР (АСУЗТ) | 405607 |
Код Експрес-3 | 2208460 |
Мапа | |
![]() | |
Роздільна І на Вікісховищі |
Дільниця Роздільна I — Подільськ | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|
Дільниця Роздільна I — Одеса | |||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|---|
|
Роздільна І — вузлова дільнична залізнична станція Одеської залізниці. Розташована на дільниці Подільськ — Одеса між станціями Роздільна-Сортувальна (5 км) та Єреміївка (20 км). Розташована в місті Роздільна Одеської області. Станція є транспортним вузлом дев'ятого пан'європейського транспортного коридору (гілка С: Любашівка — Роздільна — Одеса)[1]. Від станції відгалужується гілка до станції Кучурган довжиною 11 км.
На станції розташований лінійний відділ поліції УМВС України на Одеській залізниці[2].
Існує дві версії виникнення назви станції: перша — у зв'язку з тим, що залізнична магістраль розділяється на Одесу та Тирасполь. Згідно з іншою версією біля залізничної станції було озеро, яке в посушливі роки пересихало й утворювалося два басейни розділених лінією суходолу. На цьому місці була побудована водокачка, яка давала воду для паровозів[3].
Станція Роздільна I так почала називатись з 1958 року, коли виникла станція Роздільна II,яка функціонувала до кінця 1990-х років XX століття, на ній здійснювали зупинки приміські поїзди. Вона була розташована між станціями Роздільна I та Роздільна-Сортувальна. Станційна будівля з назвою станції збереглась, зараз вона стала приватним будинком.
Грабарні роботи на території сучасної станції почались ще у 1863 році, а відкриття відбулось 1865 року при прокладанні залізниці Одеса — Балта, а через 2 роки після відкриття станції була побудована лінія Одеса — Тирасполь і станція стала вузловою. На цьому місці залізничники заснували населений пункт з 20 дворів (179 осіб). Вони працювали по 15—16 годин на добу, а заробляли пересічно по 25—30 копійок на день.
- Світлини зустрічі імператора Миколи ІІ (вересень 1904 року)
1895 року був побудований кам'яний вокзал, який прослужив 110 років.
У загальнонаціональному страйку 1903 року на півдні України брали участь і роздільнянські залізничники. Вони висували такі вимоги: збільшити розцінки за щоденну роботу, оплачувати працю у святкові дні у полуторному розмірі, двічі на місяць видавати зарплату тощо. 22 жовтня 1905 року місцевими залізничниками був припинений рух поїздів між Одесою і Бірзулою. Трохи згодом, 17 листопада службовці та робітники Роздільної створили профспілку, а разом з нею з'явились нові вимоги. Після придушення страйку почались репресивні дії з боку влади: 19 грудня 1905 року було оголошено про заборону профспілок, створені «чорні дошки», куди потрапляли не згодні з керівництвом службовці та робітники (їм занижували заробітну платню, звільняли з роботи).
У 1906 році на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії існувало залізничне 2-х класне міністерське училище, в якому навчалось 93 хлопці та 74 дівчини[4]. На станції працювало 300 осіб. При станції була поштово-телеграфна контора шостого класу з 19 телеграфістами та 2 поштарями, залізничний приймальний покій з 1 лікарем та 2 фельдшерами[5].
1906 року Роздільна стала станцією першого класу Південно-Західної залізниці. 1907 року розпочало свою роботу оборотне локомотивне депо, де залізничники робили потоковий ремонт та заправку паротягів для зворотного рейсу. З паровозного та вагонного відділення складалась залізнична майстерня, де ремонтували рухомий склад та виготовляли запчастини. Саме в цей час на цьому вузлі працювало приблизно 300 робітників і службовців (переважно машиністи, стрілочники тощо). Ц селищі біля станції зі 189 дворів мешкало 117 залізничників.
Упродовж 1913—1914 років станція була центром 3-ї ділянки земства, яке очолював Ілля Ілліч Безнощенко. Місцева Свято-Миколаївська церква, яку очолював священник Іпполіт Романович, відносилась до Катаржинської благочинної округи[6][7].
- Старовинні фото
-
Будівля ст. Роздільна II (2011)
1916 року на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Херсонської губернії, мешкало 822 людини (394 чоловіки і 428 жінок)[8].
Станом на 28 серпня 1920 року на станції Роздільна Понятівської волості Тираспольського повіту Одеської губернії, було 527 домогосподарств. Для 283 домогосподарів рідною мовою була російська, 185 — українська, 11 — польська, 8 — німецька, 7 — єврейська, 6 — білоруська, 6 — болгарська, 2 — молдовська, 12 — інші, 7 — не вказали.
На станції 2305 людей наявного населення (1134 чоловіка і 1171 жінка). Родина домогосподаря: 1008 чоловіків та 1023 жінки (родичів: 57 і 87; наймані працівники і прислуга: 4 і 9; мешканці та інші: 65 і 52 відповідно). Тимчасово відсутні: солдати Червоної армії — 38 чоловіків, військовополонені і безвісти зниклі — 13 чоловіків і 2 жінок, на заробітках — 1 жінка[9].
15—19 грудня 1921 року працівники станції брали участь у масштабному страйку залізничників, який охопив південь України[10].
Електрифіковано станцію у складі дільниці Вигода — Роздільна 1984 року. 6 грудня 1984 року вперше на станцію прибув електропоїзд з Одеси[11]. 1990 року було продовжено електрифікацію лінії на Подільськ, а 1992 року — лінію до Кучургана[12].
18 листопада 2003 року у Роздільній був введений в експлуатацію новий залізничний вокзал. Будівля старого вокзалу була повністю розібрана (на той час їй було 110 років). Новий залізничний вокзал будували трохи далі (південніше) від місця розташування старого. Так, у нову споруду була вбудована стара пожежна башта (північна частина будівлі, на ній розташовані годинники з обох боків). Новий роздільнянський вокзал став другим в Україні після Київського вокзалу, який повністю відповідає європейським нормам і стандартам[13][14]. Посприяв будівництву нового вокзалу на той час міністр транспорту України Георгій Кірпа.
- Сучасний вокзал станції Роздільна І
-
Привокзальна площа
-
Вигляд у напрямку Подільська
-
Вигляд у напрямку Одеси
-
Платформи станції
18 листопада 2003 року введена в експлуатацію нова будівля вокзалу. Старий вокзал розібрали. У північній частині була вбудована стара пожежна вежа, яку залишили служити новому вокзалу.
18 листопада 2013 році пасажирський вокзал станції Роздільна І відзначив 10-річчя введення в експлуатацію[15].
На станції Роздільна І зупиняються потяги далекого та приміського сполучення. У середньому через станцію Роздільна І курсують близько 36 потягів далекого прямування, 47 транзитних і 5 приміських потягів (в тому числі дизель-потягів), які починають або закінчують свій маршрут у цьому населеному пункті. Найбільше потягів прибуває вранці. Середній час стоянки на станції становить 1 хвилину. Деякі потяги, що проходять по станції Роздільна курсують не кожен день (мають особливий графік руху)[16].
- ↑ Протокол двадцять дев'ятого засідання Ради залізничного транспорту держав-учасниць Співдружності. Архів оригіналу за 15 січня 2020.
- ↑ ЛВ на ст. Роздільна УМВС України на Одеській залізниці[недоступне посилання]
- ↑ М. П. Янко Топонімічний словник України. К.: «Знання», 1998. — С. 301–302.
- ↑ Справочная книга Херсонской епархіи. — Одесса: Типографія Е. И. Фесенко, 1906. — С. 658.(рос.)
- ↑ Статистическое отделение Тираспольской уездной земской управы. (1907). Список населённых пунктов и некоторые справочные данные по Тираспольскому уезду Херсонской губернии. Одесса: типография «Славянская».
- ↑ Памятная книжна Херсонской губерніи на 1913 годъ. — Херсонъ: Губернская Типографія, 1913. — С. 443.(рос.)
- ↑ Памятная книжна Херсонской губерніи на 1914 годъ. — Херсонъ: Губернская Типографія, 1914. — С. 413.(рос.)
- ↑ Список населенныхъ мѣст Херсонской губерніи. (По даннымъ Всероссійской сел.-хоз. переписи 1916 г.). — Александрія: Типографія Ф. Х. Райхельсона, 1917. — С. 320.(рос.)
- ↑ Список населенных пунктов и численность населения Одесской губ. (По данным Всероссийской профессионально-демографической переписи 28 авг. 1920 г.). — Выпуск V. Тираспольский уезд. — Одесса: Издание Одесского губстатбюро, 1922. — С. 32-33.(рос.)
- ↑ Реабілітовані історією. Одеська область: Книга перша. — Одеса: АТ «ПЛАСКЕ», 2010. — С. 37
- ↑ Історичний календар: цей день в історії (6 Грудня) / Інститут історії України НАН України. Архів оригіналу за 2 квітня 2015. Процитовано 26 березня 2015.
- ↑ Станція Роздільна І на сайті tokatema [Архівовано 25 серпня 2019 у Wayback Machine.] (рос.)
- ↑ Раздельная — райцентр Одесской области, крупная железнодорожная станция на юге Украины [Архівовано 14 липня 2014 у Wayback Machine.](рос.)
- ↑ Cities-80. Раздельная. Часть 1. Супервокзал страны № 2(рос.)
- ↑ Пасажирський вокзал станції Роздільна відзначив 10-річчя введення в експлуатацію. Архів оригіналу за 10 серпня 2014. Процитовано 7 серпня 2014.
- ↑ Розклад руху потягів далекого та приміського сполучення на сайті poezdato.net. Архів оригіналу за 25 серпня 2019. Процитовано 25 серпня 2019.
- Тарифное руководство № 4. Книга 1 (на 15.05.2021)
(рос.) [Архівовано з першоджерела 15.05.2021.]
- Архангельский А. С., Архангельский В. А. Железнодорожные станции СССР: Справочник. В двух книгах. — М. : Транспорт, 1981.(рос.)
- Україна. Атлас залізниць. Масштаб 1:750 000. — К. : ДНВП «Картографія», 2008. — 80 с. — ISBN 978-966-475-082-7.
![]() |
Вікісховище має мультимедійні дані за темою: Роздільна I |
- Інформація про станцію Роздільна І на сайті railwayz.info(рос.)
- Розклад руху приміських поїздів [Архівовано 12 жовтня 2013 у Wayback Machine.];
- Розклад руху поздів далекого слідування [Архівовано 10 листопада 2018 у Wayback Machine.]
- Rozdilna Railway Station / time-lapse [Архівовано 7 грудня 2015 у Wayback Machine.]
- Відео з залізничної станції Роздільна I (27 жовтня 2013 року) [Архівовано 7 грудня 2015 у Wayback Machine.]
- Про вокзал станції Роздільна на сайті Укрзалізниці [Архівовано 1 вересня 2014 у Wayback Machine.]
- Вокзал нового міста [Архівовано 9 серпня 2014 у Wayback Machine.]
|