Сан-Кандідо
Сан-Кандідо San Candido | |
---|---|
Комуна | |
| |
![]() | |
Країна | ![]() |
Регіон | ![]() |
Провінція | ![]() |
Код ISTAT | 021077 |
Поштові індекси | 39038 |
Телефонний код | 0474 |
Координати | 46°44′00″ пн. ш. 12°17′00″ сх. д. / 46.73333° пн. ш. 12.28333° сх. д.Координати: 46°44′00″ пн. ш. 12°17′00″ сх. д. / 46.73333° пн. ш. 12.28333° сх. д. |
Висота | 1.175 м.н.р.м. |
Площа | 80 км² |
Населення | 3384 (01-01-2023) |
Густота | 42,3 ос./км² |
Розміщення | |
Мапа | |
![]() | |
Влада | |
Мер | Klaus Rainer (22-9-2020) |
Офіційна сторінка |
Сан-Кандідо (італ. San Candido, нім. Innichen) — муніципалітет на півночі Італії, у регіоні Трентіно-Альто-Адідже, провінція Больцано.
Населення — 3352 особи (2018рік).
Сан-Кандідо розташований на відстані[1] близько 540 км на північ від Рима, 120 км на північний схід від Тренто, 80 км на схід від Больцано.
Міський ринок з 1303 року, Сан-Кандідо є сьогодні відомим зимовим і літнім туристичним курортом в Доломітових Альпах, що входить до природного парку Tre Cime[it].
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/25/Innichen.jpg/300px-Innichen.jpg)
Муніципалітет включає в себе три селища:
- Monte San Candido (Innichberg)
- Prato alla Drava (Winnebach)
- Versciaco (Vierschach)
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/21/Panorama_di_San_Candido.jpg/307px-Panorama_di_San_Candido.jpg)
Сан-Кандідо розташоване у альпах поблизу сідла Доббіако, поза межами альпійського вододілу, коли він перетинає річку Драва, приток Дунаю. Тому Сан-Кандідо та сусіднє Сесто є одними з небагатьох італійських муніципалітетів, які не входять до італійського географічного регіону, оскільки належать до гідрографічного басейну Дунаю.
Покровитель (святий) — San Candido.
Перші згадки Сан-Кандідо можна простежити 1000 р. до н.е., де іллірійці проходили з південного сходу. Пізніше, а саме в четвертому столітті до н є сліди кельтських поселень, які заснували невелике село.
Римляни починаючи з 15 ст. до н.е. заснували римські провінції Резія і Норіко, до складу яких також входив Сан-Кандідо. Римляни, пристосовуючи античні маршрути, будували деякі дороги в регіоніː від Сан-Кандідо (Littamum для римлян), проходив via in compndium, умовно названий істориками, через Aguntum-Vipitenum, який через Вал Пустерія з'єднував Юлію Августу з гілкою вулиці Клавдія Аугуста, яка з «Понс-Друсі» (Болцано) по долині Ісарко пройшла через перевал Бреннер до «Віпітено» та «Велдідена» (Інсбрук). У Літтамумі вздовж римської дороги було збудовано важливе мансіо (місце відпочинку).
Сан-Кандідо (Інніхен німецькою) є домівкою однойменного абатства Innichen Abbey яке було засноване наприкінці 8 сторіччя та належало до церковного князівства Prince-Bishopric of Freising .
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/F%C3%BCrstengang_Freising_-_Innichen.jpg/308px-F%C3%BCrstengang_Freising_-_Innichen.jpg)
У пізньому середньовіччі територія Сан-Кандідо, за своїм максимальним територіальним розширенням, простягалася від Монгуельфо на заході до Абфальтерсбаха на сході, натомість на півдні сягала аж до Кадоре. Протягом 13 століття деякі сім'ї фермерів з Сан-Кандідо колонізували певні землі поблизу сучасного Толміна в Словенії.
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b0/San_Candido_TCI_1935.jpg/220px-San_Candido_TCI_1935.jpg)
З початком Першої світової війни Сан-Кандідо опинився в тилу, тим самим став лікарняним центром. Під час розділу Тироля між Австрією та Італією в 1918 році Сан-Кандідо теоретично повинен був залишитися в Австрії, опинившись поза межами альпійського вододілу, але з військових причин був призначений до Італії двома великими казармами: Канторі та Друзо, перша досі належить 6-му Альпійському полку.
Населення за роками:[2]
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/uk/timeline/rmi8xfjdbkkrsm1idp8c5epn2u3em8g.png)
Станом на 1 січня 2023 року в муніципалітеті офіційно проживало 276 іноземців з 40 країн, серед них 85 громадян країн Євросоюзу та 6 громадян України.[3]
Офіційна мова - італійська, німецька.
Німецькомовне населення - 85,06%
Італомовне населення - 14,64%
Населення, яке користується ладинською мовою, - 0,30%
- ↑ Фізичні відстані та напрямки розраховані за координатами муніципалітетів
- ↑ Наведено за італійською вікіпедією (30.05.2024).
- ↑ Resident population by sex, municipality and citizenship [Постійне населення за статтю, муніципалітетом і громадянством] (англ.) . ISTAT. Процитовано 12 червня 2024.
![]() |
Це незавершена стаття з географії Італії. Ви можете допомогти проєкту, виправивши або дописавши її. |