Форт Батіс
Форт Батіс | |
---|---|
Fort de Battice | |
Частина Льєзький фортифікаційний комплекс | |
Батіс в ![]() | |
![]() Вхід в одне з укріплень форту Батіс | |
Координати | 50°38′50″ пн. ш. 5°50′02″ сх. д. / 50.64722° пн. ш. 5.83389° сх. д.Координати: 50°38′50″ пн. ш. 5°50′02″ сх. д. / 50.64722° пн. ш. 5.83389° сх. д. |
Тип | форт |
Інформація про об'єкт | |
Оператор | Бельгійська армія |
Стан | дієвий (музей) |
Історія об'єкта | |
У використанні | 1939 - травень 1940 |
Доля | музей |
Битви/війни | Бельгійська кампанія |
Інформація гарнізону | |
Гарнізон | гарнізон форту Батіс |
![](https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2e/Festungsring_Luettich_Karte.png/250px-Festungsring_Luettich_Karte.png)
Форт Батіс (фр. Fort de Battice) — бельгійський форт, що входив до Льєзького фортифікаційного комплексу бельгійської армії. Розташовувався східніше міста Батіс неподалік від бельгійсько-голландського кордону. Будувався у 1932—1935 роках, як складова частина зовнішньої лінії фортифікаційних споруд по периметру Льєжа, з метою посилення чинних 12 фортів, споруджених у 1880-ті роки за проектом відомого бельгійського генерала-інженера Анрі Бріальмона.
Споконвічно форт Батіс будувався разом з іншими трьома фортецями, розташованими на східних підступах до міста Льєж. Форти Ебен-Емаель, Танкремон, Батіс та Обен-Нефшато утворювали зовнішнє кільце оборони й становили так званий «перший фортифікаційний рубіж Льєжа» (фр. Position Fortifiée de Liège 1 (PFL I), у той час, як 12 старих фортів утворювали «другий фортифікаційний рубіж Льєжа» (фр. Position Fortifiée de Liège 2 (PFL II).
Конструкційна схема фортеці Батіс мав п'ятикутну форму й складалася з 12 бойових блоків, розташованих трохи північніше шосе E40. Загалом форт був одним з найбільших у системі фортифікаційних споруд на кордоні й займав загальну площу 13,5 гектарів. Як і форт Ебен-Емаель він мав потужний комплекс артилерійських систем різного калібру.
- Блок B.I — блок призначався для прикриття розвилки шосе N648 і залізниці; оснащений 2-ма 60-мм протитанковими гарматами (Modèle 1936), кулеметами та прожектором.
- Блоки B.II, B.III, B.V та B.VII — флангові або кутові каземати, розташовані по периметру фортеці.
- Блоки A.Nord, B.IV та B.VI — фортифікаційні каземати, озброєний підйомними подвійними 75-мм гарматами (Model 1934), з радіусом ведення вогню до 10,5 км.
- Блоки B.Nord та B.Sud — башта зі спарених 120-мм гармат (Modèle 1931), з радіусом ведення вогню до 17,5 км.
- Десант на форт Ебен-Емаель
- Лінія Мажино
- Повітряно-десантні війська Третього Рейху
- Форт д'Евен'ї
- Лінія Зігфрида
- about the fortress of Battice[недоступне посилання з липня 2019]
- Fort de Battice [Архівовано 16 квітня 2017 у Wayback Machine.](фр.)
- Fort d'Aubin-Neufchâteau [Архівовано 15 серпня 2018 у Wayback Machine.](фр.)
- Donnell, Clayton (2007). The Forts of the Meuse in World War I. Osprey. pp. 55–56. ISBN 978-1-84603-114-4.
- Kauffmann, J.E. (1999). Fortress Europe: European Fortifications of World War II. Combined Publishing. p. 103. ISBN 1-58097-000-1.